„Ježiš Kristus je ten istý včera i dnes i naveky.“

Žid. 13:8

OBEŽNÝ LIST december 1990

Čo najsrdečnejšie vás všetkých pozdravujem v drahom mene nášho Pána Ježiša Krista slovom: „…aby som vyhlásil rok milostivý Hospodinov…“ (Iz 61:2, Lk 4:49).

Čo je týmto milostivým rokom mienené, vedia všetci čitatelia Písma. Vzťahuje sa na milostivý rok, ktorý nasledoval po sedemkrát siedmich rokoch, teda v päťdesiatom roku. V takomto roku vyšli všetci, ktorí boli zadlžení, ako slobodní. Každý rok je pre mnohých takýmto milostivým rokom od doby, kedy ho Pán prvý raz pred takmer dvetisíc rokmi vyhlásil pre časový úsek Nového zákona. Väčšina veriacich vie, v ktorom roku zažili svoje obrátenie. Radi na to spomínajú. Pre nich zostáva zvláštnym rokom ten, v ktorom prijali odpustenie svojej viny. Vďaka veľkému dňu zmierenia na Golgote môžu vyjsť slobodní tí, ktorí veria vo vykonané zmierenie.

Aj minulý rok bol pre mnohých takým milostivým rokom. Ak čas ešte potrvá, stane sa aj budúci rok pre mnohých milostivým rokom Pána. Večne platné evanjelium, vyhlasované ako zvukom trúby, dosahuje končiny zeme. Stojíme teraz opäť na konci jedného roka a môžeme znovu počuť, že čas ešte nikdy neplynul tak rýchlo ako teraz. Na prelome rokov 1990 a 1991 boli výhybky budúcnosti nastavené, aspoň čo sa týka Spojenej Európy, ktorá bude koncom roka 1992 so svojimi 340 miliónmi obyvateľov tvoriť skutočnú svetovú veľmoc. Je stále znovu otázkou, prečo padajú hranice teraz a nestalo sa to už skôr? Prečo je úsilie o zjednotenie hlavnou žiadosťou národov Európy teraz a nie už prv?

V tomto storočí sa stali pozoruhodné udalosti, ktoré sčasti staršie generácie ešte zažili: dve svetové vojny, ukrutné, pre všetky časy nepochopiteľné vyhladzovanie miliónov Židov. Po druhej svetovej vojne nastalo obdobie studenej vojny. Obidva vojenské bloky zbrojili. Teraz, celkom náhle, sa všetko zmenilo: zbrojenie je nahradzované odzbrojením, najstrašnejšie systémy zbraní sú zošrotované a ostáva už len jeden cieľ, a to dosiahnuť mier, bezpečnosť a budovať celoeurópsky dom, v ktorom by mali miesto všetky národy a národnosti.

Človek by sa mohol spýtať: „Ó Pane, zriadiš v tomto čase Svoje kráľovstvo?“ Čas pohanských národov speje ku koncu a nastáva čas pre Izrael. Všetkým duchovným výkladom, totiž že novozákonná Cirkev nahradila Boží ľud Izrael, chýba akýkoľvek biblický základ. Cirkev z národov je v tomto zmysle duchovným Izraelom, pretože podľa Božieho Slova podstúpila na srdci pravú obriezku Svätým Duchom a prežila z milosti obnovenie a znovuzrodenie. Aj v tejto generácii existujú ľudia, ktorí sú premieňaní z klamárov na Božích bojovníkov tak, ako sa stal Jákob Izraelom. Každý človek, ktorý očakáva premenu tela pri návrate Ježiša Krista, musí mať zažitú takúto premenu vo svojom srdci, stať sa Božím bojovníkom a dosiahnuť víťazstvo Ježiša Krista. Vierou, na základe pôsobenia Slova, ktoré je ostrejšie ako na obe strany ostrý meč, nastáva obrezanie srdca.

S Abrahámom a celým Izraelom uzatvoril Boh svojho času zmluvu a ako pečať pre ospravedlnenie vierou požadoval bolestivú, na tele vykonanú obriezku. Ľud izraelský ako národ Izrael navždy zostáva ľudom Pánovým. Ten istý Pán uzatvoril zmluvu s novozákonnou Cirkvou a požaduje obrezanie a obnovenie srdca. Len tak potom prijmeme potvrdenie skrze zapečatenie Duchom Svätým, že pri nás toto dielo milosti Božej nastalo. Skrze Zákon prišlo odsúdenie, ktorému predchádzalo priestúpenie skrze neposlušnosť. Pôvod hriechu spočíva v neviere – vo vzbure proti Bohu – a vedie k prekročeniu Bohom daných prikázaní a zákazov. Pretože sa toto prestúpenie stalo v tele a my sme tak boli v tomto tele od Boha odlúčení a vydaní napospas smrti, musel Vykupiteľ prísť v tele, aby toto oddelenie obeťou odstránil a zmieril nás s Bohom. Zároveň premohol smrť a tretieho dňa vstal z mŕtvych. Jeho víťazstvo je i naším víťazstvom.

Prehodenie výhybiek

V tejto pohnutej dobe sa deje veľa v náboženskom i politickom smere. Vlak Európy prechádza štátmi a zastavuje na všetkých hlavných národných staniciach: všetci politici musia nastupovať a cestovať spolu. A kto je už vo vnútri a zistí, kam tento vlak ide, odváži sa, ako tá „Železná lady“ (bývalá britská premiérka Margaret Thatcherová), z tohoto idúceho vlaku vyskočiť. Avšak jej miesto hneď zaujme niekto iný a vec beží ďalej. Kto dnes v tomto celkovom dianí, ako je v prorockom Slove pre konečný čas opísané, nejde spoločnou cestou, musí byť vystriedaný. Čas nalieha, pretože je krátky a tzv. „Európa národov“ musí čo nevidieť fungovať. Bude to katolícka svetová ríša, v ktorej sa všetky ostatné cirkvi sklonia pod rímsku svetovú cirkev. Národné práva budú sčasti vydané všanc a jednotlivé národy dajú svoju vlastnú moc k dispozícii, ako stojí napísané, tejto poslednej ríši, ktorá má nadradenú funkciu tak, ako to pre nás bolo už v Božom Slove predpovedané.

Ako je už známe, neexistujú len zástavy jednotlivých štátov, ale aj zástava Európy, ktorú je vidieť skoro všade. Sú ňou ozdobené autobusy a aj lietadlá majú modrú vlajku s dvanástimi hviezdami. Je možné ju vidieť všade na letákoch, dokonca aj pri národných príležitostiach, dokonca ju použili aj pri poslednej volebnej kampani v Nemecku. K tomu ešte pristúpi spoločná európska mena ECU (European Currency Unit). ECU minca z roku 1992 má dve strany, ako je to normálne bežné. Na jednej strane, ktorá nás obzvlášť zaujíma, vidíme ženu jazdiacu na zvierati a to celé je obklopené dvanástimi hviezdami. Obraz so ženou na býkovi pochádza už z gréckej mytológie, nové na tom je orámovanie dvanástimi hviezdami. Čo asi mali dizajnéri pred očami, keď robili tento návrh? Hádam Máriu ako korunovanú kráľovnú nebies? Je to už vec sama pre seba, ak vidíme, ako rafinovane knieža tohoto sveta dokáže takto elegantne veci spolu zamiešať. Odo dní Adama, počas doby Ježiša Krista až do dnešného dňa používa protivník miesta z Písma, ktoré sa hodia do jeho konceptu, ktoré však vytrháva z božskej súvislosti, pretože sleduje vlastné ciele. Toto je skutočne hodina veľkého zvedenia, ktoré malo prísť na celý svet.

Je to ale súčasne i hodina žiariacej pravdy, v ktorej svieti Božie Slovo vo svojej celistvosti skrze zjavenie tak jasne ako nikdy predtým. Existuje len jedno miesto v celej Biblii hovoriace o žene, ktorá nosí korunu s dvanástimi hviezdami. Nachádzame ho v Zjavení 12. Žena v Zjavení 12 však nejazdí na žiadnom zvierati, ako to robí žena zo Zjavenia 17, ktorá je označená ako smilnica plná mien rúhajúcich sa￼ Bohu a opísaná ako veľký Babylon, matka ohavnosti a smilníc zeme.

Budovatelia rímskokatolíckej Európy sa prezradili. Zmiešali Zjavenie 12 so Zjavením 17 a predstavili tak vec, ktorá vlastne ani neexistuje. Je to jednoducho čas zjednocovania pre všetkých na všetkých úsekoch a vo všetkých oblastiach. Majstrovský zvod je prostredníctvom sfalšovania masám predstavovaný ako ponuka hodiny. K symbolu ženy, ako je nám predstavený v Zjavení 12, nech je ešte poznamenané, že sa pritom skutočne nejedná o svetskú cirkev. Číslo 12 sa týka len Izraela a Cirkvi. Boh učinil s dvanástimi kmeňmi začiatok a založil starozákonnú cirkev – s dvanástimi apoštolmi urobil nový začiatok a založil novozákonnú Cirkev na židovskom základe. Počet 12 vo vzťahu k Izraelu a taktiež k dvanástim apoštolom je nám predstavený aj v Zjavení 21:12-14 pri opise Božieho mesta: „…a na bránach dvanásť anjelov a napísané mená, ktoré sú mená dvanástich pokolení synov Izraelových … A múr mesta mal dvanásť základov a na nich dvanásť mien dvanástich apoštolov Baránkových.. Už Abrahám hľadal toto mesto (Žd 11:10), v ktorom majú svoj príbytok všetci dokonaní spravodliví Starého i Nového zákona.

12. a 17. kapitola Zjavenia nemajú navzájom nič spoločné. Kapitola 12 nám symbolicky ukazuje Bohom samým na židovskom základe založenú Cirkev korunovanú učením dvanástich apoštolov. Zjavenie 17 nám pred oči stavia svetskú cirkev, ktorá s kráľmi zeme smilní a delí moc. Táto doba je veľmi zvodná; podobne ako v dňoch Noacha, vzniká zmiešanie pod náboženskou zámienkou. Vtedy sa zmiešala Bohom požehnaná línia Seta, označovaná ako synovia Boží, s vražednou líniou pochádzajúcou z Kaina. Na základe tejto skutočnosti rozhodol Boh Pán o konci všetkého tela a ako dôvod uviedol: „Nebude sa môj Duch prieť s človekom na veky v jeho blúdení; je telo…“ (1M 6:3 – podľa nem. prekl.: „Môj duch nebude navždy v človeku ponižovaný, pretože je predsa telo“). Vtedy boli očividne v tejto Bohom požehnanej línii ľudia, ktorí mali Ducha Svätého, nechali sa však vtiahnuť do zmiešania, a tak sa vzopreli Bohu, vzdali sa svojej svojbytnosti a konali ako široká masa.

To isté sa deje teraz. Prebieha to najväčšie zmiešanie všetkých dôb: protestanti a katolíci, veriaci a neveriaci, kresťania a antikristovia. Ak sa na to pozrieme takto, symbolizuje táto minca presne to, čo teraz prebieha, totiž totálne zmiešanie. Všeobecne povedané, už neexistuje jasný duchovný pohľad na náboženský vývoj našich dní. Všetko je prepojené a zapletené do politiky a ekonomiky. Taktiež neexistuje všeobecne jasné delenie medzi tým, čo je opísané v Zjavení 12, a tým, čo stojí v Zjavení 17. Všetko je jednoducho zmiešané. Kedysi najväčšie protiklady – letničné hnutie a katolícka cirkev – majú najlepšie vzťahy. Okrem všetkých protestantských letničných hnutí existuje aj katolícke letničné hnutie. Od II. Vatikánskeho koncilu (1962 – 1965) sa v náboženskej oblasti všetko zmenilo, i keď si toho jednotlivci nie sú vedomí. Máme tu dočinenia s politickým, náboženským i hospodárskym pretváraním a novým poriadkom. Všetky tieto oblasti sú časťou rímskej svetovej ríše. Pokojne by sme mohli dnešné úsilie opísať textom z 1. Moj. 11:4: „Nože si vystavme mesto a vežu, ktorej vrch bude siahať až do neba. A učiňme si meno…“ Toto mesto je známe, ako aj veža Baziliky svätého Petra, ktorá ukazuje k nebesám. Avšak jediná cesta, ktorá vedie k Otcovi, a tým do nebies, je Ježiš Kristus, náš Pán.

Príkaz Cirkvi Ježiša Krista napriek tomu trvá: večne platné evanjelium je nesené do celého sveta. Ako biblicky veriaci kresťania túžime po tom, aby sme čoskoro podávali správy nielen o politickom a náboženskom vývoji, ako patrí do proroctva konečnej doby, ale aj o tom záverečnom pôsobení Božom, ktoré sa má ešte stať. Nám darované zasľúbenia pre tento čas sa musia naplniť práve tak, ako sa pred našimi zrakmi napĺňa ostatné prorocké Slovo. Tak ako sa my teraz pozeráme na celkový vývoj vecí okolo nás, tak nech sa obraz zmení, aby mohol celý svet hľadieť na to, čo sa deje v Cirkvi a skrze Cirkev živého Boha. Môžeme oslavovať Božiu milosť, pretože skutočne len z milosti boli naše duchovné oči otvorené, len z milosti sme porozumeli volaniu: „Vyjdite von…!“, len z milosti poznávame čas a zvesť tejto hodiny. Tak ako sa Izrael vracia zo všetkých národov domov a od začiatku býval oddeľovaný od všetkých národov, tak sa teraz vracia ľud Pánov domov do krajiny Božích zasľúbení pre tento čas a je oddeľovaný od všetkých denominácií. Izrael mal byť ľudom kráľov a kňazov (2M 19:5-6), to isté je povedané o novozákonnej Cirkvi živého Boha (1Pt 2:9-10). Izraelský národ sa nachádza takmer pripravený k vyvolaniu 144 000 v Zasľúbenej zemi. Aj Cirkev vstúpila na pôdu Božích zasľúbení pre tento čas a vo viere zaujíma svoj postoj. Veríme, že Boh bdie nad celým Svojím Slovom, aby ho naplnil. Poradie udalostí spojených so spásnymi dejinami si On uchováva pre Seba, je však isté, že ešte raz pohne nebom a zemou a vykoná krátke a mocné dielo ku cti Svojho mena vo Svojej Cirkvi. Skutočne to bude víťazné ťaženie Všemohúceho s tými, ktorí Mu uverili a dôverovali. Tak isto, ako sa Jeho Slovo vždy splnilo a teraz sa pred našimi zrakmi napĺňajú mnohé svedectvá Písma, tak môžeme ako vyvolaná Cirkev Pána nášmu Bohu plne a cele dôverovať. ON započaté dielo dokoná v deň návratu Ježiša Krista s veľkým triumfom. Jemu buď za to už teraz vzdaná vďaka.

Misijná správa

Sme Bohu vďační, že padli rôzne hranice a otvorili sa dvere do východnej Európy. Na prvý pohľad sa tam teraz zdá byť viac náboženskej slobody, než ako sme ju praktizovali my tu. Na uliciach a námestiach sa spieva a káže, zhromaždenia sa môžu organizovať v kultúrnych centrách a všade vo verejných budovách. I tento vývoj sme mohli predpovedať na základe Slova Pána v Matúšovi 24:14: „A toto evanjelium kráľovstva bude hlásané po celom svete na svedectvo všetkým národom, a vtedy príde koniec.“ Výrok je veľmi jasný, poradie taktiež. Najprv zvestovanie ako svedectvo všetkým národom a potom koniec. Ešte sa otvoria posledné dvere a zvesť o spasení bude prinesená skutočne posledný raz ľuďom zeme prostredníctvom prostriedkov, ktoré sú teraz k dispozícii.

Sám som tento rok veľmi dobre využil a v mnohých štátoch a mestách som mal zhromaždenia. Pokiaľ ide o počet návštevníkov, zhromaždenia v Rumunsku boli najväčšie. Boh mocne použil nášho milovaného brata Matthiasa i ostatných a zišlo sa až 3 000 poslucháčov. Aj v iných východoeurópskych štátoch sme našli všade otvorené dvere i srdcia, za čo sme Pánovi veľmi vďační. S touto prácou tiež nutne súvisí starostlivosť o literatúru v rôznych jazykoch. Aj keď vieme, že príchod Pána je blízky, rozhodli sme sa, že tu na misijnom pozemku postavíme ešte jednu tlačiareň s kanceláriou a expedičnými priestormi. Začiatkom decembra začali práce a dúfame, že o 5 – 6 mesiacov budú uvedené do prevádzky. Podľa Slova Božieho máme pôsobiť, pokiaľ je deň, a presne to chceme robiť. Taktiež stojí napísané v Mat. 24:46: „Blahoslavený ten sluha, ktorého, keď príde jeho Pán, nájde tak robiť.“ Predtým je reč o tom, že ho jeho Pán ustanoví nad Svojou čeľaďou, aby im dával pokrm v pravý čas. A potom je písané: „Ameň vám hovorím, že ho ustanoví nad celým svojím majetkom.“ Našou úlohou je rozdeľovať zjavené Slovo ako duchovný pokrm a smieme, ako je tu napísané, dosvedčiť, že sa teraz jedná o plné zjavenie Slova a Pán nás bohato sýti majetkom Svojho domu.

Je mojím srdečným prianím použiť túto príležitosť a úprimne poďakovať vám všetkým, ktorí toto misijné dielo tak verne podporujete svojimi modlitbami, desiatkami a obeťami. Ako som už často povedal, Všemohúcim bude odmenený každý, kto sa podieľa na tomto misijnom diele, ktoré vzniklo z Božieho poverenia, súhlasí s Písmom Svätým a dosahuje celý svet. Od začiatku sme prežívali, že sme ani jeden raz nemuseli predvádzať nejaký program alebo prosiť o dary, ani sme neposielali spoločne s našimi zásielkami dobierkové lístky. Všetko Boh doposiaľ riadil tak, že potrebné prostriedky boli v pravý čas k dispozícii.

Bratom vo Švajčiarsku prajeme za ich misijnú prácu mimoriadne požehnanie Pána, aby i tam zakrátko mohli byť zhromaždené prostriedky určené na získanie zborového centra. V tejto súvislosti prajeme bratovi Alexisovi Barilierovi zo srdca Božie požehnanie a Božiu pomoc pri službe vo francúzskom jazyku. Rovnako pripomíname misijné dielo, ktorému stojí na čele náš milovaný brat Etienne Genton v Taliansku. Nech aj tam spočinie celkom zvláštnym spôsobom požehnanie Božie na tom, čo sa koná. Aj všetkým ostatným bratom vo všetkých štátoch prajeme Božiu pomoc a Božie požehnanie, múdrosť a milosť, aby konali všetko v pravý čas správnym spôsobom, ku cti Božej.

Pre rok 1991 si navzájom prajeme, aby nám z milosti, podobne ako milostivý rok, priniesol oslobodenie, vykúpenie a uzdravenie zo všetkej duchovnej, duševnej i telesnej biedy. Viera predsa prichádza z kázania a kázanie zo Slova Božieho, a tým sám Boh preberá zodpovednosť za to, aby Svoje Slovo potvrdil pri tých, ktorí mu veria. On je verný a učiní, čo zasľúbil. Buďte všetci povzbudení, lebo Pán je s nami podľa zasľúbenia, ktoré dal: „Budem s vami po všetky dni až do konca sveta“.