„Ježiš Kristus je ten istý včera, dnes a až na veky.”

(Židom 13:8)

Obežník December 2009

Srdečné pozdravy vám všetkým v drahom mene nášho Pána Ježiša Krista nasledujúcim miestom Písma z Izaiáša 46:10:

„...oznamujem od počiatku to, čo bude na koniec, a od pradávna veci, ktoré sa ešte nestali, ktorý hovorím: Moja rada stojí, a činím všetko, čo sa mi len ľúbi...“

V tomto verši nám Boh oznamuje, že už pred počiatkom poznal všetky veci, ktoré sa udejú v priebehu času až do jeho konca. A nielen to: On mal taktiež v úmysle plán, ktorý napĺňa do najmenšieho detailu: „Áno, Ja som hovoril, aj to privediem, umienil som si, aj to učiním.“ (Izaiáš 46:11)

Od kapitoly 40 je oznámený plán Spasenia: „Vyjdi si na vysoký vrch, zvestovateľu dobrých vecí Sione! Povýš mocne svoj hlas, zvestovateľu dobrých vecí, Jeruzaleme! Povýš, neboj sa! Povedz mestám Júdovým: Hľa, váš Boh! Hľa, Pán Boh príde ako mocný, a Jeho rameno mu bude panovať! Hľa, Jeho mzda ide s ním a Jeho dielo pred Ním.“ Skutočne, On osobne prišiel a priniesol nám Spasenie.

Na počiatku času Boh, ktorého nikto nikdy nevidel (ev. Jána 1:18, 1. Timoteovi 1:17), ktorý sám má nesmrteľnosť (1. Timoteovi 6:16), prišiel z Jeho večnej plnosti Ducha, svetla a života a chodil vo viditeľnej podobe v záhrade Eden.

V 1. Kráľovskej 22:13–24 a v 2. Kronickej 18:12–22 vysvedčil prorok Micheáš: „Videl som Pána sedieť na Jeho tróne, a všetko vojsko nebies stálo po Jeho pravici a po Jeho ľavici.“ (2. Kronická 18:18) Potom podáva správu o rozhovore, ktorý tam nastal.

Od samého počiatku bol Boh obklopený anjelmi, ktorým povedal už v 1. Mojžišovej 1:26–28: „Učiňme človeka...“ Anjeli Boží plesali od radosti, keď Pán stvoril zem (Jób 38:1–7). Keď sa ľudia stali povýšení a vybudovali si vežu, ktorá mala siahať až do nebies, Pán hovoril k anjelom: „Nože zostúpme a zmiatnime tam ich jazyk, aby nerozumeli druh reči svojho druha.“ (1. Mojžišova 11:7)

V 1. Mojžišovej 18 dvaja anjeli sprevádzali Pána, keď navštívil Svojho služobníka Abraháma. Všetci traja, Pán i dvaja anjeli, boli popísaní ako muži (verš 2). Abrahám umyl nohy nebeských hostí, dal príkaz, aby bolo zabité teľa a aby bol upečený koláč, a obsluhoval ich počas hostiny. Dvaja anjeli potom odišli do Sodomy (kapitola 19), ale Pán ostal s Abrahámom (18:22). Anjeli, ako Gabriel, sú v Svätom Písme popísaní ako muži (Daniel 8:15, 9:21). V ev. Lukáša 1 stál anjel Gabriel na pravej strane oltára na kadenie a hovoril k Zachariášovi. Prišiel aj k Márii a oznámil narodenie Spasiteľa (verše 26–38).

V Izaiášovi 6 čítame o mocnom prežití proroka, ktorý svedčil: „Roku, ktorého zomrel kráľ Uziáš, videl som Pána sedieť na vysokom tróne a povznesenom, a podolok Jeho rúcha naplňoval chrám. Serafíni stáli nad ním.“ (verše 1–3) „Potom som počul hlas Pánov, ktorý hovoril: Koho pošlem, a kto nám pôjde? Vtedy som povedal: Hľa, tu som, pošli ma.“ (Izaiáš 6:8)

Z predchádzajúceho popisu je zrejmé, koho Pán myslel, keď povedal „nám“. Pán bol vždy obklopený Svojimi anjelmi a nebeskými zástupmi, aj pri daní Zákona, čo je jasne ukázané v nasledujúcich miestach Písma: Skutky apoštolov 7:38+53, Galatským 3:19, Židom 2:2 a iné. Preto mohol na počiatku Pán povedať: „Učiňme človeka na Svoj obraz...“ Od počiatku hovoril Boh k anjelom i skrze anjelov a k človeku i skrze človeka.

Pri narodení Vykupiteľa anjeli spievali: „Sláva na výsostiach Bohu a na zemi pokoj, v ľuďoch zaľúbenie!“ (ev. Lukáša 2:14) Podľa ev. Matúša 4:11 anjeli slúžili Pánovi počas pokúšania. Dvaja anjeli svedčili o Jeho vzkriesení (ev. Lukáša 24:4). Dvaja anjeli predpovedali návrat vzkrieseného Pána (Skutky apoštolov 1:9–11).

Prorokovi Ezechielovi bolo dovolené vidieť Pána Boha na tróne v podobe človeka a veľmi podrobne ho popísal: „Zhora nad oblohou, ktorá bola nad ich hlavou, bola podoba trónu, na pohľad ako kameň zafír a na podobe trónu bola podoba na pohľad ako človek, na ňom zhora. ... Na pohľad ako dúha, ktorá býva na oblaku v deň dažďa, taká bola na pohľad tá žiara dookola. To bol zjav podoby slávy Pánovej. A keď som to videl, padol som na svoju tvár a počul som hlas hovoriaceho.“ (Ezechiel 1:26+28)

Boh sa zjavuje Svojmu ľudu a Svojej Cirkvi

„Tebe to bolo ukázané nato, aby si vedel, že Pán je Boh, a že niet iného okrem neho. Z neba ti dal počuť Svoj hlas, aby ťa vyučil, a na zemi ti dal vidieť Svoj veľký oheň, a Jeho slová si počul sprostred ohňa. ... A tedy máš vedieť dnes a vezmeš si to k srdcu, že Pán je Boh na nebi hore i na zemi dole a niet iného.“ (5. Mojžišova 4:35–36+39)

Boh sa vždy zjavoval len Svojmu ľudu, a to ako ten Jediný a Večný, ostatným národom zostal skrytý. Jeho zjavenia skrze celý Starý Zákon, počas celých 4000 rokov od Adama až po Krista, boli rozmanité. Avšak až na počiatku Nového Zákona sa zjavil ako Otec v nebesiach a Syn na zemi. Preto žiadny z prorokov nehovoril o Otcovi v nebesiach a už vôbec sa nemodlil k Otcovi v nebesiach. No je mnoho zasľúbení týkajúcich sa narodenia Syna ako i nášho prijatia za synov a dcéry Božie:

„Ja mu budem otcom, a on mi bude synom...“ (2. Samuelova 7:14, 1. Kronická 17:13)

„Rozprávať budem o ustanovení zákona. Pán mi povedal: Ty si môj syn; ja som ťa dnes splodil. Požiadaj odo mňa, a dám ti národy, tvoje dedičstvo, tvoje državie, končiny zeme.“ (Žalm 2:7–8)

„Slúžte Pánovi v bázni a veseľte sa s trasením. Ľúbajte syna, aby sa nerozhneval, a pohynuli by ste na ceste, lebo sa skoro zapáli Jeho hnev. Blahoslavení sú všetci, ktorí sa utiekajú k nemu.“ (Žalm 2:11–12)

„No, isteže si Ty ten, ktorý ma vytiahol zo života matky, Ten, ktorý spôsobil to, aby som mal nádej, keď som bol ešte len na prsiach svojej matky. Na Teba som uvrhnutý od narodenia; od života mojej matky si Ty mojím silným Bohom.“ (Žalm 22:10–11)

„On volajúc ma povie: Ty si môj Otec, môj silný Bôh a Skala môjho spasenia. A zase ja ho urobím prvorodeným, najvyšším z kráľov zeme.“  (Žalm 89:27–28)

„Preto vám dá sám Pán znamenie: Hľa, panna počne a porodí syna a nazve Jeho meno Emmanuel.“ (Izaiáš 7:14)

Izaiáš 9:6 nám hovorí, kto je Syn: „Lebo dieťa sa nám narodilo, Syn nám je daný, a kniežatstvo bude na Jeho pleci, a nazvú Jeho meno: Predivný, Radca, Silný Bôh, Udatný Hrdina, Otec Večnosti, Knieža Pokoja.“

Naše predurčenie

„...ako si nás v Ňom vyvolil pred založením sveta, aby sme boli svätí a bezchybní pred Ním, v láske...“ (Efezským 1:4)

„...predurčiac nás k synovstvu skrze Ježiša Krista cieľom Neho podľa ľúbosti Svojej vôle...“ (verš 5)

„...v ktorom máme vykúpenie skrze Jeho krv, odpustenie hriechov podľa bohatstva Jeho milosti...“ (verš 7)

Ešte raz nech je to zdôraznené: V časovom období Starého Zákona poznali proroci a ľud Izraelský Boha len ako jedného Pána–Jahve, ktorý sa im zjavil. Označenie Pán Boh – Elohim Jahve je napísané viac ako 6000 krát v Starom Zákone – vždy v jednotnom čísle, ani raz v množnom. Boh sám dal Svojmu zmluvnému ľudu vyznanie viery: „Počuj Izraelu, Pán, tvoj Boh je jeden...“ (5. Mojžišova 6:4–9)

Podobne nachádzame všetky zasľúbenia, ktoré sa týkajú Spasiteľa a plánu Vykúpenia, už v celom Starom Zákone. Až v uskutočnení Svojho vlastného plánu Spasenia sa zjaví ako Otec v nebi a v Jeho jednorodenom Synovi na zemi.

„A anjel odpovedal a riekol jej: Svätý Duch príde na teba, a moc Najvyššieho ťa zatôni, a preto aj to splodené sväté bude sa volať Syn Boží.“ (ev. Lukáša 1:35)

„...lebo narodil sa vám dnes Spasiteľ, ktorý je Kristus, Pán, v meste Dávidovom.“ (ev. Lukáša 2:11)

„A hľa, bolo počuť hlas z nebies, ktorý hovoril: Toto je ten môj milovaný Syn, v ktorom sa mi zaľúbilo.“ (ev. Matúša 3:17)

„Ježiš jej povedal: Nedotýkaj sa ma, lebo som ešte nevstúpil hore k Svojmu Otcovi; ale choď k Mojim bratom a povedz im: Vstupujem k Svojmu Otcovi a k vášmu Otcovi a k Svojmu Bohu a k vášmu Bohu.“ (ev. Jána 20.17)

„Lebo ktorých predzvedel, tých aj predurčil za súpodobných obrazu svojho Syna, aby On bol prvorodeným medzi mnohými bratmi.“  (Rimanom 8:29)

„Avšak bude počet synov Izraelových ako piesku mora, ktorý sa nedá ani zmerať ani spočítať, a stane sa, že na mieste, kde im bolo povedané: Vy nie ste Mojím ľudom, povie sa im: Synovia silného Boha živého.“  (Hozeáš 1:10)

Dve zasľúbenia Syna Božieho a synov Božích patria k sebe, tak to videl Pavol: „Ako aj v Hozeášovi hovorí: Nazvem nie môj ľud Svojím ľudom, a nie milovanú milovanou, a bude, že na mieste, kde im bolo povedané: Vy nie ste Mojím ľudom, že tam budú nazvaní synmi Živého Boha.“  (Rimanom 9:25–26)

„a budem vám za Otca, a vy mi budete za synov a za dcéry, hovorí Pán, Všemohúci.“ (2. Korintským 6:18)

„ktorí ste kedysi neboli ani ľudom, ale teraz ste ľud Boží; ktorí ste neboli dostali milosrdenstva, ale teraz ste dostali milosrdenstvo.“  (1. Petra 2:10)

Ježiš Kristus je Pán

Keď sa Boh/Elohim zjavil v Starom Zákone, tak to bolo ako Pán/Jahve – tomu sme porozumeli. V Novom Zákone sa zjavil ako Syn. Sväté Písmo nám vysvetľuje, kto Syn je:

„Odkiaľ mi to, aby prišla ku mne matka môjho Pána?!“ (ev. Lukáša 1:43)

„Moja duša zvelebuje Pána, a môj duch plesá nad Bohom, mojím Spasiteľom“ (ev. Lukáša 1:46b-47)

Takto je On Pánom od samého počiatku, ako Syn bol splodený a narodený. Po Svojom vzkriesení bol v evanjeliu Jána nazývaný už len „Pán“:

„A keď to videla, bežala a prišla k Šimonovi Petrovi a k tomu druhému učeníkovi, ktorého mal rád Ježiš, a povedala im: Vzali Pána z hrobu, a nevieme, kde ho položili.“ (ev. Jána 20:2)

„A oni jej povedali: Ženo, čo plačeš? A ona im povedala: Vzali môjho Pána, a neviem, kde ho položili.“ (ev. Jána 20:13)

„A tak prišla Mária Magdaléna a zvestovala učeníkom, že videla Pána, a že jej to povedal.“ (ev. Jána 20:18)

„A keď to povedal, ukázal im svoje ruky aj svoj bok. A tak zaradovali sa učeníci, keď videli Pána.“ (ev. Jána 20:20)

„A tak mu hovorili tí druhí učeníci: Videli sme Pána. Ale on im povedal: Ak neuvidím bodnutia klincov na Jeho rukách a nepoložím svojho prstu na miesta, bodnuté od klincov, a nepoložím svojej ruky na Jeho bok, neuverím.“ (ev. Jána 20:25)

„A Tomáš odpovedal a riekol mu: Môj Pán a môj Bôh!“ (ev. Jána 20:28)

„Preto vám oznamujem ... A nikto nemôže povedať: Ježiš je Pán, okrem v Svätom Duchu.“ (1. Korintským 12:3)

Ako Pán, ako ten Ja som, bol pred Abrahámom. „Ježiš im povedal: Amen, amen vám hovorím, že prv než bol Abrahám, Ja som.“ (ev. Jána 8:58)

Ako Syn svedčí: „...uverili ste, že som ja vyšiel od Boha. Vyšiel som od Otca, a prišiel som na svet, a zase opúšťam svet a idem k Otcovi.“  (ev. Jána 16:27b–28)

„...oni prijali a poznali vpravde, že som vyšiel od Teba, a uverili, že si ma Ty poslal.“ (ev. Jána 17:8b)

„...Takto veríme, že si vyšiel od Boha.“ (ev. Jána 16:30b)

„Svätý Otče, zachovaj ich v Svojom mene, ktorých si mi dal, aby boli jedno ako My.“ (ev. Jána 17:11b)

Všetky zasľúbenia a tieňové obrazy Starého Zákona sa stali a stávajú sa realitou v čase Nového Zákona.

Vykupiteľ musel byť Synom Abrahámovým a Synom Dávidovým (ev. Matúša 1:1).

Musel byť Synom človeka a Synom Božím (ev. Lukáša 1:35).

Musel byť Baránkom Božím, ktorý sníma hriechy sveta (ev. Jána 1:29).

Musel byť Prostredníkom Novej Zmluvy (Židom 9:15).

Musel byť Prímluvca (1. Jána 2:1–2).

Musel byť Najvyšší Kňaz (Židom 2:17).

Ako jednorodený Syn je Prvorodený medzi mnohými bratmi (Rimanom 8:29, Galatským 3:26, Židom 2:11). Musíme tiež vziať do úvahy, ako čo je ukázaný náš Vykupiteľ, keď sa stal človekom. Na otázku, či je Synom Božím, „mu Ježiš riekol: Ty si povedal; len vám hovorím, že odteraz uvidíte Syna človeka sedieť po pravici Moci a prichádzať na nebeských oblakoch.“ (ev. Matúša 26:64)

Po pravici Božej nie je ako druhá osoba Božia, ale ako Syn človeka. Toto označenie nachádzame v štyroch evanjeliách viac ako 70 krát, ale ani raz od listu Rimanom až po posledný verš v liste Júdu. Od listu Rimanom je opísaný ako Syn Boží v súvislosti s dokonaným dielom Vykúpenia a Cirkvou.

Preto v ev. Jána 3:13 nestojí „Syn Boží“, ale „Syn človeka“: „A nikto nevstúpil hore do neba, iba ten, ktorý zostúpil z neba – Syn človeka, ktorý je v nebi.“

V ev. Matúša 25:31 čítame: „A keď príde Syn človeka vo Svojej sláve a všetci svätí anjeli s Ním, vtedy sa posadí na tróne Svojej slávy...“

Je absolútne nutné, aby sme čítali Slovo Božie správne, náležite ho zaradili a prijali zjavenie skrze Svätého Ducha. Vidíme tri hlavné zjavenia Boha – ako Otca v nebi, Syna na zemi a v Cirkvi skrze Svätého Ducha. Ďalej vidíme rôzne oblasti zodpovednosti Vykupiteľa, keď sa stal človekom. On môže byť všetko vo všetkom: Syn Boží, Syn človeka, Syn Dávidov, Syn Abrahámov, Baránok Boží, vskutku i Lev z kmeňa Júdu. On je Prostredník a Prímluvca, je Kráľ, Kňaz a Prorok. Požehnaný buď náš Pán a Boh, ktorý nám daroval synovstvo v Jeho jednorodenom Synovi (Galatským 4:4–7)! Teraz sme deti Božie a v dokončení budeme premenení na obraz Syna Božieho (1. Jána 3:1–3 a iné). Vykupiteľ sa stal človekom ako my, aby sme my mohli byť pri prvom vzkriesení ako On.

Od prvého nicejského koncilu (325 n. l.) bolo kresťanstvo zvedené. Až dovtedy bola platná viera, ako od počiatku v judaizme, v jedného Boha, ktorý nepripúšťa žiadnych iných Bohov okrem Seba (2. Mojžišova 20 a iné). Všetci cirkevní otcovia, ktorí prišli z pohanstva, nenávideli Židov a vytvorili trojjediné božstvo podľa pohanského vzoru. V nicejskom vyznaní viery stojí o Ježišovi Kristovi nasledovné: „...jednorodený Syn Boží, splodený od Otca pred založením sveta, svetlo svetla, pravý Boh z pravého Boha, splodený, nie stvorený...“ O takom synovi, ktorý vraj bol splodený a narodený od Otca v nebesiach pred počiatkom času, nie je v Biblii absolútne žiadna zmienka. To je učenie antikrista a je v protiklade k 1. Jána 4:2–3. Syn Boží bol splodený skrze Svätého Ducha. Je pomazaný – Kristus a narodil sa v Betleheme. V celom Starom Zákone bol Pán/Jahve, v Novom Zákone Ho poznáme ako Syna – Jašua/Ježiš. Učenie trojjedinosti, takzvané „tri večné osoby“, nie je možné nájsť nikde v Biblii. Bolo vnútené ako prvá dogma – pilier katolíckej cirkvi v Rímskej ríši – a bolo prevzaté všetkými ďalšími kresťanskými cirkvami na celom svete.

Slovo sa stalo telom

Je dobre známe, že evanjelium Jána začína nasledovnými slovami: „Na počiatku bolo Slovo a to Slovo bolo u Boha a to Slovo bol Boh.“ Pojem „Slovo“ bol preložený z gréckeho slova logos. Avšak hebrejské slovo dabar má tri hlavné významy: hovoriť, prikazovať a oznámiť. Takže na počiatku bol Jeden, ktorý hovoril a bolo tak, On prikázal a postavilo sa. V dôsledku toho mohla byť napísaná správa o stvorení.

Vďaka tomu nasledovné miesta Písma vždy odkazujú na jedného a jediného Stvoriteľa, ktorý existuje – On je Slovo, Ten, ktorý hovorí, a Ten, ktorý koná – On je všetko vo všetkom.

„Na počiatku stvoril Boh nebesia a zem.“ (1. Mojžišova 1:1)

„Slovom Pánovým sú učinené nebesia a duchom Jeho úst všetko ich vojsko.“ (Žalm 33:6)

„Lebo On povedal, a stalo sa; On prikázal, a postavilo sa.“ (Žalm 33:9)

„Ty si tam predtým založil zem, a dielom Tvojich rúk sú nebesia...“  (Žalm 102:26)

„Všetko povstalo skrze Neho, a bez Neho nepovstalo ani jedno z toho, čo povstalo.“ (ev. Jána 1:3)

„A ty si, Pane, v počiatkoch založil zem, a dielom Tvojich rúk sú nebesia.“ (Židom 1:10)

„Hoden si, Pane a náš Bože, vziať slávu a česť a moc, lebo Ty si stvoril všetky veci, a pre Tvoju vôľu sú a boli stvorené.“ (Zjavenie 4:11)

Slovo dabar, ktoré je preložené ako logos, je Pán Sám, ktorý sa stal telom a prebýval medzi nami. Amen.

Duch pravdy a duch klamu

„Nepísal som vám preto, že neznáte pravdy, ale že ju znáte, a že nijaká lož nie je z pravdy.“ (1. Jána 2:21)

Prišiel čas, aby započal súd od domu Božieho. Vo Svojej Cirkvi Boh oddeľuje svetlo od temnoty a pravdu od lži. Falšovania a uvádzania do omylu sa vymkli z rúk. Najprv sa budeme zaoberať sfalšovaním, ktoré bolo sformulované v súvislosti s «poslaním» pred druhým príchodom Krista.

Čo naozaj povedal hlas z nadprirodzeného svetla bratovi Branhamovi 11. júna 1933? Vo svojom svedectve v kázaní zo San Juan 10. februára 1960 brat Branham povedal: „Mnohí ľudia na brehoch rieky ... fotografi z novín ... a potom opäť zaznelo, ,Pozri hore.’ A ja som sa pozrel hore, a ako som sa pozeral hore, bolo tam svetlo, ktoré zostupovalo nadol. Ľudia strácali vedomie, odpadávali a zaznel hlas, ktorý otriasol celým okolím: ,Ako bol Ján Krstiteľ poslaný, aby predišiel prvému príchodu Krista, posolstvo, ktoré je dané tebe, predíde druhý príchod Krista.‘ Niežeby som ja bol ten predchodca, ale posolstvo bolo predchodcom.“

V najmenej ďalších šestnástich kázaniach brat Branham sám zdôrazňoval, že posolstvo predíde druhý príchod Krista. Vo vyššie citovanom úryvku kládol mimoriadny dôraz na fakt, že nie on, ale posolstvo má byť predchodcom. Preto vyšla z jeho úst ešte raz veta: „Nie že by som bol ja predchodcom, ale posolstvo predíde.“

Vo sfalšovanej verzii stojí: „Ako bol Ján poslaný, aby predišiel prvému príchodu Pána, tak si ty poslaný, aby si predišiel Jeho druhému príchodu.“ Tu už viac nie je reč o posolstve, ale všetka pozornosť je kladená výhradne na osobu brata Branhama. Následne zaznieva tvrdenie, že s jeho službou sa všetko skončilo.

Sfalšovaná verzia nestojí len v knihe «Skutky proroka», ale je dokonca vytesaná do vchodových dverí domu, ktorý pre brata Branhama postavili v Tucsone, ale nebol dokončený pred jeho odchodom domov do slávy.

Sfalšovaná verzia je taktiež vytesaná na náhrobnom kameni v tvare pyramídy.

Nemohol by som s dobrým svedomím knihu «Skutky proroka» preložiť, hlavne z dôvodu tohto citátu a iných nezrovnalostí v texte. Našli sa však iní a tak bola preložená do niekoľkých jazykov.

Vo všetkých autentických výrokoch brata Branhama (je ich najmenej 16) nachádzame slovo posolstvo. Časť, na ktorú Boh položil skutočnú dôležitosť, chýba vo všetkých sfalšovaných verziách zmienených vyššie. Ako často brat Branham zdôrazňoval, že Eva bola z dôvodu jediného slova zvedená nepriateľom! Práve tak i v tomto prípade vynechanie jediného, najdôležitejšieho slova posolstvo viedlo k sfalšovaniu skutočného významu. Je to veľmi nešťastná vec, pretože v nej majú svoj pôvod všetky ďalšie sfalšovania a uvádzania do omylu. V zmienenej knihe je dokonca výrok: „Niektorí veria, že hlas povedal: ,Tvoje posolstvo predíde jeho príchod’.“ My tomu nielenže veríme, ale máme i nezvratný dôkaz.

Musíme si položiť vážnu otázku: Aká je skutočná pravda – čo povedal nadprirodzený hlas z neba a čo brat Branham opakoval s výnimočnou presnosťou, alebo to, čo bolo napísané v knihe, na vchodových dverách a pyramíde náhrobného kameňa a bolo následne rozšírené do celého sveta?

Čo platí?

1. To, čo Boh zasľúbil!

2. To, čo Pán povedal 11. júna 1933!

3. To, čo brat Branham potvrdil najmenej 16 krát!

4. To, čo Pán povedal 2. apríla 1962!

5. To, čo brat Branham potvrdil 3. decembra 1962!

6. To, čo Pán povedal 19. septembra 1976!

7. To, čo sa od roku 1966 po celom svete skutočne deje!

Výrok, že brat Branham bol predchodcom príchodu Krista, a že tým je vec uzavretá, je, jednoducho povedané, zavádzajúca a úmyselná lož. Na jeho „siedmich cestách okolo sveta“, ako ich nazýval, navštívil len dvanásť krajín a v deviatich z nich mal výhradne evanjelizačné bohoslužby. Po otvorení pečatí v marci 1963 bolo hlavnou vecou zaznamenať jeho učiteľské kázania na pásky, čím bol duchovný pokrm uskladnený, ako to Pán jemu – a taktiež mne – prikázal urobiť, práve tak, ako to povedal vo svojej kázni 1. apríla 1962 a práve tak, ako to bolo mne Pánom prikázané 2. apríla 1962. Až potom, keď odišiel domov do slávy, bolo Božské posolstvo vynesené do končín sveta a je podávané ako duchovný pokrm Božiemu ľudu na dobre pripravenom stole Pána.

Jasne vidíme, že nie brat Branham, ale posolstvo jemu zverené je predchodcom druhého príchodu Krista. Brat Branham naplnil svoju úlohu zasľúbeného proroka a priniesol posolstvo, skrze ktoré boli všetky veci v Cirkvi napravené. Od jeho odchodu prešlo 44 rokov a Pán stále neprišiel. Čisté biblické posolstvo však odvtedy napreduje a bude napredovať, až kým Ženích príde vziať Svoju Nevestu domov.

Brat Branham sa raz spýtal: „Čo je posolstvo?“ A okamžite dal odpoveď: „Posolstvo je: ,Späť k Slovu! Späť k učeniu apoštolov! Späť na začiatok!’“ Ktokoľvek v sebe nesie Kristovu pravdovravnosť, nebude nikdy uvádzať výmysly, ani tolerovať nejaké falšovanie. Preto k napísanému, zasľúbenému a zjavenému Slovu nesmie byť nič pridané. Všetko, čo brat Branham učil, je Biblické. Musí to byť len do Písma správne zaradené. Dosť často opakoval varovanie zo Zjavenia 22, že zo Slova nesmie nikto nič uberať ani nič k nemu pridávať.

Ešte nepochopiteľnejšie sú mnohé falošné učenia, ktoré prichádzajú z okolia tých, ktorí sa odvolávajú na brata Branhama. Nevedia bratia, ktorí sú pod falošných vplyvom, že sa vydávajú kliatbe, keď šíria úplne iné evanjelium (Galatským 1:6–9)? Ale posielanie mocného pôsobenia bludu je možné len tam, kde je pravda zamietnutá a Biblia je bez úcty doslova odložená bokom (2. Timoteovi 4 a iné). Každé Biblické učenie je jasné, pravé a dáva zmysel, každé falošné učenie je absurdné a v protiklade k zdravému rozumu.

Pri tých, ktorí sú skutočne vyvolaní, sa teraz svetlo oddeľuje od temnoty (2. Korintským 6:14–18). Svätý Duch je Duch pravdy a vedie do Slova pravdy (ev. Jána 16:13). „...ale slovo Pánovo zostáva na veky. A to je to slovo, ktoré sa vám zvestovalo.“ (1. Petrova 1:25)

So všetkou zreteľnosťou musí byť povedané: tak ako svoju službu dokončil Ján Krstiteľ a všetci muži Boží, tak to bolo aj s bratom Branhamom. S pomocou Pána na sto percent vykonal všetko, čo patrilo k jeho povereniu. To, čo sa teraz deje s jeho osobou, je kult človeka. Sú živené falošné nádeje. Nepotrebujeme žiadne nové knihy o jeho živote, nepotrebujeme ani bratov, ktorí strihajú jeho obleky na malé kúsky a prinášajú ich do Poľska a inde, ani niekoho, kto tvrdí, že brat Branham sa vraj modlil nad celými kotúčmi látok, obrusov a posteľnej bielizne v novembri 1965. Je dosť čudné, že si na to nespomenul až do januára 2000, o viac ako 30 rokoch neskôr. Kúsky látky, ktoré z toho pochádzajú, boli prinesené na Haiti a hľa, bolo z toho veľké nadšenie! To všetko je dielo ducha klamu.

Kde stojí napísané, že po odchode Pavla boli rozdávané jeho zástery a vreckovky? Je to ten istý duch modlárstva, pre ktorý Boh musel opakovane Svoj ľud izraelský obžalovávať. Je to kult človeka a falošné učenia, akých doteraz nebolo. Nikdy by sme nevedeli, že Peter bol ženatý, ak by Pán neuzdravil jeho svokru od horúčky. Aký je rozdiel medzi všetkými vecami brata Branhama, z ktorých boli vyrobené relikvie, a relikviami, ktoré sú oslavované na všetkých pútnických miestach rímsko-katolíckej cirkvi? Čo majú tieto osobné veci spoločné s Božským posolstvom, s večným evanjeliom Ježiša Krista, ktoré je teraz zvestované na svedectvo všetkým národom? Absolútne nič! Je to modlárstvo.

Nemôžeme a nebudeme zachádzať do podrobností všetkých nebiblických učení, napríklad že Pán už prišiel, že sa zjaví sedem zvláštnych mužov, že musí prísť ôsmy posol, že Zjavenie 10 sa už naplnilo, alebo všetkými učeniami o parousii, hromoch atď. Avšak ešte raz musí byť jasne povedané: len ak existuje v Písme zasľúbenie, tak existuje aj naplnenie! Čokoľvek nie je v Písme, nie je biblické, a čo nie je pravda, je lož. Pravá viera pravých detí Božích je ukotvená v pravom Slove. Cirkev-Nevesta bude v dokonalej harmónii so Slovom, pretože je časťou Ženícha, v ktorom sa Slovo stalo telom. Nevesta musí byť spojená s Ženíchom, nie s priateľom Ženícha. Priateľ sa veľmi raduje hlasu Ženícha, ale Nevesta ho počuje (ev. Jána 3:29). Musí byť dosiahnuté spojenie Boha s nami a nás s Bohom (Zjavenie 19:7).

S bolesťou na duši musí byť povedané: najzavádzajúcejšie učenie prichádza z Jeffersonville: je to tvrdenie, že hlas siedmeho anjela v Zjavení 10:7 je hlas Boží. To viedlo ďalej k výroku, že každý musí počuť originálny hlas brata Branhama. Z toho dôvodu bola spoločnosť «Spoken Word Publications» (=vydavateľstvo hovoreného slova) premenovaná na «Voice of God Recordings» (=nahrávky Božieho hlasu).

Je to skutočne neuveriteľné: aj počas prekladu kázania do iného jazyka, musí byť pôvodný hlas taktiež počuteľný, pretože tvrdia, že to je priamy hlas Boží! Jedna skupina počúva preklady jedného brata, druhá skupina iného a ďalšia skupine zasa ďalšieho, vždy s hlasom brata Branhama v pozadí. Rôzne skupiny nemajú navzájom obecenstvo a pri počúvaní svojich prekladov prichádzajú k úplne odlišným záverom. Niekto by sa mohol pýtať, ako je to možné, keďže všetci predsa počúvajú „hlas Boží“.

Pavol by sa dnes znova pýtal: „Kto vás očaril?“ Ako inak je možné, že si títo bratia nevšimnú, že Zjavenie 10:7 vôbec nehovorí o hlase Božom, ale o hlase anjela siedmej trúby. Žiadny anjel na nebi ani posol Boží na zemi nemá právo zmeniť tajomstvo Božie v Zjavení 10:7 na tajomstvá. Bolo to poverenie brata Branhama, ako posla siedmeho cirkevného veku, zjaviť skrze učiteľskú službu všetky tajomstvá týkajúce sa rady Božej. Tajomstvo Božie bude dokonané počas hlasu anjela siedmej trúby. Amen!

Pod vedením Svätého Ducha sa apoštol Peter odvolával na „strašný“ deň Pána (Malachiáš 4:5) ako na „veľký a slávny“ deň Pána (Skutky apoštolov 2:20). Pavol spojil túto myšlienku s veľkým dňom pre Cirkev, a popísal ho ako slávny deň návratu Ježiša Krista: „...ktorý vás aj upevní a zachová až do konca, bezúhonných v deň nášho Pána Ježiša Krista.“  (1.Korintským 1:8, 2. Korintským 1:4, Filipenským 1:6–11) Pavol volá na pravých veriacich: „...Držte sa pevne Slova života mne na chválu v deň Kristov, že som nebežal nadarmo ani nadarmo nepracoval.“  (Filipenským 2:16 nem. preklad). Avšak tieto zmienky slávneho dňa Krista nezrušili dôležitosť „hrozného dňa Pána“, v ktorom zem zhorí (2. Petra 3:10). Ani brat Branham skrze svoju službu naplnenie Zjavenia 10 nezrušil. Znova a znova vidíme, aké dôležité je všetky veci správne usporiadať, obzvlášť biblické proroctvo, ktoré môže mať dvojitý zmysel a naplnenie. Potom neexistuje žiadne protirečenie, ale len harmónia.

Toto však rozpoznajú len vyvolení, pretože nemôžu byť zvedení, lebo veria len čo a ako hovorí Sväté Písmo – všetci ostatní budú aj tak veriť, čo chcú. Mám pred Bohom priamu zodpovednosť za Cirkev-Nevestu v tomto čase, ktorá musí byť čistou Nevestou Slova. Sväté Písmo nám hovorí presne, kde je napísaných sedem posolstiev pre sedem zborov, kde majú byť zaradení siedmi anjeli trúb, kde vykonajú svoju úlohu siedmi anjeli z nádobami hnevu Božieho atď.

Prehľadné rozdelenie ako je nám ukázané v knihe Zjavenia

V Zjavení 1 vidíme Vykupiteľa ako Syna človeka prechádzajúceho sa uprostred siedmych zlatých svietnikov. V Jeho pravej ruke je sedem hviezd, z Jeho úst vychádza na obe strany ostrý meč a Jeho tvár je ako slnko žiariace vo svojej moci.

V kapitolách 2 a 3 nachádzame «tak hovorí Pán» určené pre sedem anjelov siedmych zborov. Vždy na konci každého posolstva je dané premožiteľom zasľúbenie.

Vo štvrtej kapitole videl Ján Pána na tróne obklopenom dúhou. Videl sklené more, štyri živé bytosti, dvadsaťštyri starších a počul tieto slová: „Svätý, svätý, svätý Pán Bôh Všemohúci, ktorý bol, ktorý je a ktorý príde.“

V piatej kapitole videl Ján v pravej ruke Toho, ktorý sedel na tróne, knihu so siedmymi pečaťami. Počul staršieho ako hovorí: „Neplač! Hľa, zvíťazil Lev z pokolenia Júdovho, Koreň Dávidov, aby otvoril knihu a zrušil jej sedem pečatí.“ Potom videl Baránka, ako zabitého, ktorý vzal knihu, aby otvoril jej pečate.

V kapitole 6 (verše 1–8) sme oboznámení s tým, čo bolo oznámené pre celé časové obdobie prvých štyroch pečatí. Prvé štyri pečate ukazujú antikrista v jeho štyroch obdobiach vývoja počas celého cirkevného veku až do konca.

V piatej pečati (verše 9–11) vidíme židovských mučeníkov, ktorých duše ležia pod oltárom a volajú po pomste. Musia čakať, až kým ich spoluslužobníci a ich bratia vytrpia rovnaký osud v súžení ako oni v čase prenasledovania.

Šiestou pečaťou (verše 12–17) sme podrobne informovaní o tom, čo sa stane po vytrhnutí vo veľkom súžení. Potom sa slnko obráti na tmu a mesiac na krv a hviezdy budú padať z nebies (6:12). Takto je to zapísané už v Joelovi 2:31, 3:15, Skutkoch apoštolov 2:20.

Aby mohli všetci porozumieť a zoradiť harmonický súlad udalostí podľa Biblického proroctva, opakujeme tu, čo náš Pán sám povedal, aby sme vedeli, kedy sa to stane: „A hneď po súžení tých dní zatmie sa slnce, a mesiac nedá svojej žiare, a hviezdy budú padať s neba, a nebeské moci sa budú pohybovať.“ (ev. Matúša 24:29)

Šiesta pečať je jednoznačne úvodom ku dňu Pána, dňu hnevu. Takto je to napísané: „A videl som, keď otvoril šiestu pečať a hľa, povstalo veľké zemetrasenie, a slnce sčernelo ako srstené vrece, a mesiac bol celý ako krv ... prišiel ten veliký deň Jeho hnevu, a kto môže obstáť?“  (Zjavenie 6:12–17)

Brat Branham chcel kázať o siedmych trúbach, ale bolo mu povedané, že nie sú určené pre Cirkev, ale že sa týkajú časového obdobia pre Izrael. Striktne vzaté, všetky veci týkajúce sa súdov, trúb a čiaš sa dejú počas šiestej a siedmej pečate, všetko, čo sa deje po Vytrhnutí až do vyhlásenia Tisícročného panovania Kráľa.

V kapitole 7, verše 1–8, nastáva zapečatenie 144.000 z dvanástich pokolení Izraelových. Od verša 9–17 vidíme, že Boh je verný aj k tým, ktorí sú Jeho, ale ktorí neboli pripravení k Vytrhnutiu. Držia sa viery a „...oprali svoje rúcha a zbielili ich v krvi Baránkovej.“ Dokonca i po Vytrhnutí ešte Krv hovorí za vykúpených, ktorí musia prejsť veľkým súžením. Tí, ktorí boli vzatí vo Vytrhnutí, sedia s Kristom na tróne a panujú s Ním (Zjavenie 3:21, 5:10). Tí z veľkého súženia sú pred trónom, slúžiac Bohu v Jeho chráme dňom i nocou. Ktokoľvek tvrdí, že Krv už viac nie je na tróne milosti, sa hlboko mýli.

V kapitole 8, pri otvorení siedmej pečate, sme oboznámení so siedmymi anjelmi trúb. Na toto musíme pamätať:

Je sedem anjelov zborov (Zjavenie 1–3).

Je sedem anjelov trúb (Zjavenie 8–11).

Je sedem anjelov so siedmymi čašami hnevu (kapitoly 15–16).

Zostáva tajomstvom, prečo brat Branham čítal len prvý verš Zjavenia 8, keď 24. marca 1963 hovoril o siedmej pečati. Čo sa stalo počas polhodinového ticha v nebesiach a na nebi nebolo zapísané, čo sa vlastne na zemi deje počas siedmej pečate je jasne uvedené od verša 2: „A videl som tých sedem anjelov, ktorí stoja pred Bohom, a dalo sa im sedem trúb.“

Potom nachádzame podrobný popis toho, čo sa stalo na zemi počas toho času: „A siedmi anjeli, ktorí mali sedem trúb, prihotovili sa, aby trúbili.“ (verš 6)

Všimnite si: pri otváraní siedmej pečate sa nejedná o to, čo bolo povedané siedmym anjelom zborov, ale o to, čo sa deje na zemi počas súdov siedmych trúb:

Verš 7: „A prvý anjel zatrúbil...“

Verše 8–9: „A druhý anjel zatrúbil...“

Verše 10–11: „A tretí anjel zatrúbil...“

Verše 12–13: „A štvrtý anjel zatrúbil...“

Kapitola 9:1–12: „A piaty anjel zatrúbil...“

Kapitola 9:13–21: „A šiesty anjel zatrúbil...“

Všetko, čo je oznámené v kapitolách 8 a 9, sa potom stane na sto percent tak, ako je to napísané v Slove Božom.

V desiatej kapitole zostupuje Pán ako Anjel Zmluvy a ako pôvodný majiteľ kladie Svoju nohu na more a na zem. Práve tak ako v kapitole 4 je obklopený dúhou. Potom reve ako Lev z kmeňa Júdu, pretože sa to týka Izraela (Jeremiáš 25:30b, Hozeáš 11:10, Joel 3:16, Amos 1:2) a až potom vydá sedem hromov svoje hlasy.

Každé učenie hromov je náboženská fantázia, vlastný výklad, ktorý Boh Sám zakázal (2. Petra 1:20). Až dodnes ešte netrúbil ani jeden anjel trúb. Nebolo to sedem hlasov, ale sedem postupných úderov hromu, ktoré zazneli 28. februára 1963, keď sa celá oblasť otriasla pod ich silou. Tieto údery hromu mali upriamiť pozornosť brata Branhama na zjavenie siedmych pečatí, ako mu to bolo povedané z nadprirodzeného oblaku. V oblaku sa zjavilo sedem anjelov a nie Cirkev Nevesta.

Potom, čo bolo Jánovi prikázané zapečatiť, čo hovorilo sedem hromov, pozdvihol anjel svoju ruku k nebesiam a prisahal. Porovnajte prísahu zo Zjavenia 10:6 s prísahou v Danielovi 12:7–8: Od toho času ostáva tri a pol roka do vyhlásenia Tisícročného kráľovstva: „...na určený čas určených čias a pol času...“ (verš 7)

V Zjavení 10:7 máme oznámené, čo sa stane, keď zatrúbi siedmy anjel, totiž že: „...vo dňoch hlasu siedmeho anjela, keď bude trúbiť, dokoná sa tajomstvo Božie, ako to zvestoval svojim sluhom prorokom.“

V kapitole 11, od verša 15 nachádzame naplnenie: „A siedmy anjel zatrúbil, a povstali veľké hlasy na nebi, ktoré hovorili: Kráľovstvá sveta sa stali kráľovstvami nášho Pána a Jeho Krista, a bude kraľovať na veky vekov.“

V septembrovom obežníku sme písali o tajomstvách kráľovstva Božieho a tiež o Tajomstve Božom. Toto tajomstvo je Ježiš Kristus, náš Pán, Boh zjavený v tele (1. TImoteovi 3:16).

Oznámenie v Zjavení 10:8–11, že „Musíš zase prorokovať...“ nás vedie ku kapitole 11, kde je hovorené o službe dvoch prorokov, ktorí budú prorokovať v Jeruzaleme tri a pol roka (verš 3).

V kapitolách 15 a 16 sú témou súdy čiaš so siedmymi zvláštnymi ranami: „A videl som iný div na nebi, veľký a prepodivný: sedem anjelov, majúcich sedem posledných rán, pretože nimi sa dokoná hnev Boží.“ (Zjavenie 15:1)

„A počul som z chrámu veľký hlas, ktorý hovoril siedmim anjelom: Iďte a vylejte sedem čiaš hnevu Božieho na zem!“ (16:1)

Verš 2: „...odišiel prvý a vylial svoju čašu na zem.“

Verš 3: „...druhý anjel vylial svoju čašu na more...“

Verš 4: „...tretí anjel vylial svoju čašu na rieky a na pramene vôd...“

Verš 8: „...štvrtý anjel vylial svoju čašu na slnce...“

Verš 10: „...piaty anjel vylial svoju čašu na trón šelmy...“

Verš 12: „...šiesty anjel vylial svoju čašu na veľkú rieku Eufrates...“

Verš 17: „...siedmy anjel vylial svoju čašu na povetrie, a vyšiel veľký hlas z nebeského chrámu od trónu a povedal: Stalo sa!“

Popis udalostí nemôže byť lepší alebo presnejší ako tento. Všetko, čo sa týka Cirkvi alebo Izraela, a taktiež veci, ktoré sa stanú všeobecne až do konca, sú nám v Slove zanechané, jasne zoradené a pochopiteľné.

„...ja som silný Bôh, ...ktorý hovorím: Moja rada stojí...“
(Izaiáš 46:9–10)

Všetky veci, ktoré sú časťou Rady Božej, sa stanú. To najlepšie ešte len príde: Boh bude majestátne korunovať dielo Vykúpenia, tak ako korunoval Svoje dielo Stvorenia. Všetci proroci mali svoje miesto a čas, ako Ján Krstiteľ, ktorý bol prechodom zo Starého do Nového Zákona (ev. Lukáša 16:16). Zasľúbené Vykúpenie však bolo vykonané Pánom samým.

V priebehu časového obdobia Nového Zákona mal Pán taktiež Svoje nástroje, obzvlášť sedem anjelov siedmych zborov. Hlavne od reformácie bol nanovo pri diele, ktoré dokončil skrze najväčšiu službu v našom čase. Čo hovorí Písmo o tom, čo sa ešte má stať? Kto to vykoná?

Nasledovné bolo predpovedané o neskorších časoch: „Ale zlí ľudia a čarodejní závratníci budú spieť k horšiemu, zvodiaci do bludu i pojatí bludom.“ (2. Timoteovi 3:13)

Ale Pán tiež zasľúbil: „A učiním súd pravidlom a spravodlivosť váhou, a kamenec odprace útočište lži, a skrýš zaplavia vody...“ (Izaiáš 28:17)

Podobne sa pri všetkých pravých služobníkoch stalo pravdou toto miesto Písma: „Ale ty si nasledoval moje učenie, môj spôsob života, úmysel, moju vieru, zhovievavosť, lásku, trpezlivosť...“ (2. Timoteovi 3:10).

Napokon sa Pán sám zúčastní Svojho diela: „Lebo Pán povstane ako na vrchu Peracím, bude zúriť ako v údolí v Gibeone, aby učinil Svoje dielo, Svoje podivné dielo; aby vykonal Svoju robotu, Svoju čudnú robotu.“  (Izaiáš 28:21)

„Lebo skazu, a rýchlu, vykoná v spravodlivosti; lebo záhubu, rýchlu, učiní Pán (nie prorok) na zemi.“ (Rimanom 9:28)

Sme napomínaní týmito slovami: „A tedy pozhovejte, bratia, až do príchodu Pánovho. Hľa, roľník očakáva vzácny plod zeme a čaká naň trpezlivo, až dostane včasný a pozdný dážď.“ (Jakuba 5:7)

„Žiadajte od Pána dážď v čase pozdného dažďa jarného, od Pána, ktorý činí blesky, a dá im hojný dážď, každému bylinu na poli.“  (Zachariáš 10:1)

18. mája 1962 hovoril brat Branham o zhromaždení malej skupiny a v tom čase si myslel, že „v priebehu mesiaca, alebo tak nejak“, budú vzatí. Nikto presne nevie, ako dlho bude trvať posledné nadprirodzené pôsobenie Božie v Cirkvi-Neveste. Napriek tomu to prežijú všetci, ktorí sú časťou Vytrhnutia. A nebude to len malá skupina v USA, ale všetky údy Nevesty vo všetkých krajinách na zemi. Žiadny prorok nemohol byť na všetkých miestach v rovnakom čase. Len Boh sám je všadeprítomný a dovedie, ako sme čítali, Svoje dielo k záveru nádherným spôsobom. „Nie silou ani mocou, ale Mojím Duchom, hovorí Pán Zástupov.“ (Zachariáš 4:6 a iné)

Je to duch klamov a lží, ktorý sa pokúša učiniť všetky falošné učenia a výklady vierohodnými. Ľudia sú klamaní a kŕmení falošnými nádejami, že prorok bude mať údajne záverečnú službu v stane. Hovoria o tom, čo sa stalo v minulosti, o tom, čo sa môže stať v budúcnosti, a popritom chýbajú pri tom, čo Boh koná práve teraz.

Nemalo byť všetko navrátené a privedené späť do svojho pôvodného stavu skrze zasľúbenú službu (ev. Matúša 17:11)? A Kristus musí ostať v nebesiach až do času znovunapravenia všetkých vecí, ako Boh hovoril skrze ústa všetkých Svojich svätých prorokov (Skutky apoštolov 3:17–23). Toto sa stane len v pravej Cirkvi-Neveste a posledné pôsobenie Božie bude výhradne medzi tými, ktorí boli vyvolaní, ktorí vyšli von zo všetkého zmätku – dokonca i z tohoto posledného.

Cirkev-Nevesta je čisté semeno Slova, všetci ostatní sú rozličné buriny. Viem, o čom hovorím a v tomto prípade i píšem. Činím to v poverení Božom, ako očitý svedok vecí, ktoré Boh vykonal v našom čase a až do dnešného dňa stále koná. Všetci bratia, ktorí teraz prichádzajú na scénu a neprežili osobne mimoriadnu službu v rokoch 1950-1965, ktorí v tomto čase ešte neboli ani narodení ani znovuzrodení, nemôžu byť žiadni svedkovia. O čom svedčia? Ján napísal: „...čo sme videli svojimi očami, na čo sme sa dívali, a čoho sa naše ruky dotýkali...“ (1. Jána 1:1). Vy, duše Nevesty, buďte si isté, že žiadna lož nepochádza z pravdy. Nebuďte naivní, denne skúmajte Písma, či sú veci tak (Skutky apoštolov 17:11). Berte vážne varovanie Pána: „Nech vás nikto nezvodí...“ (Efezským 5:6).

„...nech vás ráči učiniť dokonalými v každom skutku dobrom, aby ste činili Jeho vôľu, pôsobiac vo vás to, čo je ľúbe pred Jeho tvárou, skrze Ježiša Krista, ktorému sláva na veky vekov. Amen.“ (Židom 13:21)

Preklady Biblie

Kvôli rôznym zneniam textov v Bibliách iných krajín a jazykov je potrebné vyjasnenie: Napríklad v nemeckej Biblii máme 19 krát výraz «návrat Krista», avšak v iných jazykoch to tak nie je. Je to však presné znenie pojmu «prídem znova» (nem. preklad – „vrátim sa“), ktoré odlišuje všetky ostatné príchody od zasľúbenia v ev. Jána 14:1–3: „...odídem a prihotovím vám miesto, prídem zase a poberiem si vás k Sebe...“ Je len jeden Návrat Krista, na ktorý teraz čakáme, a sú iné príchody, ako v Zachariášovi 14, keď zostupuje ako Pán Boh na Oliveckú horu.

V Pánovej modlitbe v ev. Matúša 6:13 by vlastne malo stáť nasledovné, ako to je v originálnom aramejskom texte: „...a veď nás tak, aby sme nepadli do pokušenia...“ Pretože: „...Boha nemožno pokúšať na zlé, a tiež ani Sám nepokúša nikoho.“ (Jakuba 1:13) A časť Otčenáša „Pretože Tvoje je Kráľovstvo, moc a sláva naveky. Amen.“ sa taktiež nenachádza v originálnej verzii Nového Zákona, ale bola pridaná neskôr.

Podobne je v originálnom texte napísané v ev. Matúša 28:19: „iďte, čiňte učeníkmi všetky národy krstiac ich do Môjho mena“. Formulácia „krstiac ich v mene Otca, Syna a Svätého Ducha“ je výsledok trinitárskej myšlienky a bola vložená po koncile v Nicei.

V Efezským 3:14–15 by malo byť správne uvedené: „Pre tú príčinu skláňam svoje kolená pred Otcom nášho Pána Ježiša Krista, z ktorého má každý rod (nem. preklad – „otcovstvo“) na nebesiach i na zemi svoje meno...“ Preklad „z ktorého má každá rodina v nebi i na zemi svoje meno“ je falošný a pochádza z obdobia, keď cirkev prišla s jednotným vyznaním viery. Verše 14 a 15 patria dohromady. Pavol sa určite neskláňal pred rodinou v nebi, ktorá vôbec neexistuje, ale pred Otcom, z ktorého pochádza každé otcovstvo v nebesiach a na zemi. Hlavne na tomto sfalšovanom mieste Písma založila cirkev na východe a západe trojičné učenie „troch večných osôb“.

Okrem toho nastala zmena v latinskom texte, neskôr taktiež v anglickom preklade kráľa Jakuba a iných jazykoch, keď bol pridaný trojičný text v 1. Jána 5:7: „Pretože traja sú, ktorí svedčia na nebi: Otec, Slovo a Svätý Duch. A tí traja sú jedno.“ To je tiež sfalšovanie trojičných cirkevných otcov z 15. storočia.

Čítam rovnaký anglický preklad ako brat Branham, kde je v poznámke napísané: „Všeobecne sa súdi, že verš 7 nemá žiadnu skutočnú autoritu a bol vložený.“ Tento verš nemecká Biblia vôbec neobsahuje, čo mnohokrát spôsobuje problémy pri prekladoch.

V 1. Jánovej 4:2 má znieť: „Po tomto znajte Ducha Božieho: každý duch, ktorý vyznáva, že Ježiš je v tele prišlý Kristus, je z Boha...“, pretože sa to týka prvého príchodu Krista.

7. verš 2. Jánovej by mal znieť: „Lebo mnohí bludári vyšli do sveta, ktorí nevyznávajú Ježiša Krista, prišlého v tele. To je ten bludár a antikrist.“ Tento verš sa nepochybne týka Návratu Krista.

Nech je nám Pán, náš Boh milosrdný, aby sme nevideli len text rôznych prekladov, ale boli Svätým Duchom vedení do všetkej Pravdy. Všetci tí, ktorí sú časťou Cirkvi-Nevesty Ježiša Krista, sú skutočne zjednotení v Božom Slove, pod Krvou Baránka, Krvou Novej Zmluvy, a sú pod priamym vedením Svätého Ducha, ktorý vedie do všetkej pravdy.

Pre lepšie porozumenie

Ktokoľvek chce správne porozumieť 1. Tesalonickým 4:16, by mal najprv prosím čítať, čo je napísané v Žalme 47:6: „Boh vystúpil s radostným pokrikom, Pán so zvukom trúby.“ Rovnaké slová nájdeme v 1. Tesalonickým 4:16: Hneď ako zaznie krik a trúba Božia, Pán Sám zostúpi. Po dokončení Svojho diela Vykúpenia vystúpil Víťaz z Golgoty na nebesia s výkrikom, so zvukom trúby a vzal so Sebou vzkriesených svätých zo Starého Zákona (ev. Matúša 27:45–53). Vtedy bolo naplnené miesto Písma: „Pozdvihnite, brány, svoje hlavy! Pozdvihnite sa, vráta večnosti, a vojde Kráľ slávy. Kto je to ten Kráľ slávy? Pán, preveliký v sile a Hrdina, Pán, vojenný Hrdina.“ (Žalm 24:7–8)

Nasledujúce miesta Písma súvisia s touto témou:

„Pán nechal zaznieť víťazný pokrik...“ (Žalm 68:12a).

„Vystúpil si na výsosť, zajal si zajatie; vzal si dary medzi ľuďmi...“  (Žalm 68:18a)

„Preto hovorí: Vystúpiac na výsosť zajal zajatie a dal ľuďom dary.“  (Efezským 4:8)

Pán a Vykupiteľ zostúpi s rovnakým výkrikom víťazstva, so všetko prenikajúcim prikazujúcim výkrikom a mŕtvi v Kristu povstanú najprv. „Nedivte sa tomu, lebo príde hodina, v ktorú všetci, ktorí sú v hroboch, počujú jeho hlas, a vyjdú tí, ktorí dobre činili, na vzkriesenie života (prvé vzkriesenie), ale tí, ktorí zle robili, na vzkriesenie súdu (druhé vzkriesenie).“ (ev. Jána 5:28–29, Zjavenie 20:11–15)

Pri Jeho nanebovstúpení povedali anjeli: „Tento Ježiš, ktorý bol vzatý od vás hore do neba, príde tak, ako ste Ho videli ísť do neba.“ (Skutky apoštolov 1:11) Potom sa otvoria perlové brány a my vstúpime do Nového Jeruzalema. Haleluja! Jeho Nevesta sa teraz pripravuje. Amen.

Veľké „Prečo?“

Bratia, ktorí sa dostali pod falošný vplyv, a ktorí mali problém s mojim povolaním a poverením, sa pýtajú: „Prečo brat Branham tvoje meno verejne nezmienil?“ So zreteľom na biblické proroctvo sa nepýtam: „Prečo Pán Boh v Izaiášovi 40:3 nezmienil meno, ale len pripravovateľa cesty? Stačilo, že Pán povedal: „Hlas toho, ktorý volá na púšti...“

Aj v Malachiášovi 3 stojí len: „Hľa, posielam svojho posla a pripraví cestu pred Mojou tvárou.“ (podľa nem. prekladu) Meno posla nebolo zmienené.

Meno nebolo spomenuté ani v najdôležitejšom zasľúbení pre náš čas, totiž Malachiáš 4:5–6, ani v ev. Matúša 17:11 a ev. Marka 9:12. Pán Boh povedal len: „Hľa, Ja vám pošlem proroka Eliáša...“ Len si predstavte, že by tu stálo „...a jeho meno bude William M. Branham.“ Potom by všetci, dokonca i svetovo známi evanjelisti, boli nútení mu veriť. Boh však nikoho nenúti. Viera je priamy dar Boží, zjavenie, ktoré je spojené so zasľúbením a jeho naplnením. Ktokoľvek nechce alebo nemôže veriť, nebude veriť, ani keby niekto povstal z mŕtvych, presne tak, ako to povedal náš Pán (ev. Lukáša 16:29–31).

Predstavte si, že by miesto Písma v ev. Matúša 24:45–47 nehovorilo len o múdrom služobníkovi, ktorý bude rozdávať duchovný pokrm celému služobníctvu, ale aj jeho meno. Potom by mu každý musel veriť, dokonca i podvodníci. Keď sa ma Don Bablitz, ktorý mal na starosti zásielkové oddelenie v Edmontone v Kanade spýtal, či Biblia hovorí o mojej službe, ako hovorí o službe brata Branhama, tak som tú myšlienku rozhodne odmietol. Ale behom 24 hodín daroval Boh sám odpoveď. Ešte raz svedčím, že som počul všetko prenikajúci hlas Pána v nedeľu ráno, 19. septembra 1976 v Edmontone v Kanade, krátko po úsvite: „Môj služobník, na základe ev. Matúša 24:45–47 som ťa ustanovil k tomu, aby si rozdával pokrm.“ Nikdy predtým som na toto miesto Písma nemyslel, ani o ňom nekázal. Aj tak sú slová Pána pravdivé ako tie v ev. Jána 3:16. Čo povedal Pán, platí naveky: „Amen, amen vám hovorím, že ten, kto prijíma toho, koho by som poslal, Mňa prijíma; a kto Mňa prijíma, prijíma toho, ktorý Mňa poslal.“ (ev. Jána 13:20)

Povstalý Pán povedal apoštolom: „Pokoj vám! Ako mňa poslal Otec, tak i Ja posielam vás.“ (ev. Jána 20:21) Bolo to pokračovanie plánu Spasenia. Pavol, ktorého meno tiež nebolo oznámené, mal také poverenie ako súčasť plánu Spasenia. On dokonca vzal prorocké Slovo z Izaiáša 49:6 a z ev. Matúša 12:17–21, ktoré bolo dané ohľadom nášho Pána a Spasiteľa, a vztiahol ho aj na seba a iných apoštolov. „Lebo nám tak prikázal Pán, keď povedal: Položil som ťa za svetlo národom“ (Skutky apoštolov 13:47). Až do tohto dňa ešte stále nesieme to isté evanjelium Spasenia, ktoré sme počuli od Neho – ja to tak určite činím (1. Jána 1:5). V približne 150 krajinách, ktoré som navštívil, ho počulo z mojich úst niekoľko miliónov ľudí a mnohí chválili Pána.

Na začiatku najdôležitejšej kapitoly Starého Zákona stojí ohľadom plánu Spasenia nasledovné: „Kto uveril našej zvesti? A komu bolo zjavené rameno Pánovo?“ (Izaiáš 53:1) Len osobe, ktorá verí Bohom poslanému mužovi, bude zjavené rameno Pánovo.

Len múdre Panny, ktoré sú skutočne naplnené Svätým Duchom a sú Duchom vedené, poznávajú, čo bolo v ev. Matúša 24 zasľúbené a bratom Branhamom potvrdené, počas napĺňania ev. Matúša 25. Teraz zaznieva posledné posolstvo, posledné volanie – volanie k prebudeniu, pretože všetky panny pospali. Posledné volanie je súčasťou hlavnej témy: „Hľa, Ženích ide! Vyjdite mu v ústrety!“

„Ó, hlbino bohatstva a múdrosti a známosti Božej! Aké nevyspytateľné sú Jeho súdy a nevystihnuteľné Jeho cesty!“ (Rimanom 11:33) Žiadna ľudská bytosť nemôže nikdy Bohu povedať, čo alebo ako má robiť.

Najprv zasľúbenia dáva – potom ich napĺňa. Keď prišiel čas naplniť s izraelským ľudom zasľúbenie z 1. Mojžišovej 15:13, zjavil sa Pán Svojmu služobníkovi Mojžišovi. Keď toto obdobie skončilo, poveril Boh Svojho služobníka Jozuu. Keď svoju službu skončil Eliáš, pokračoval Elizeus. Tak to šlo ďalej a ďalej. Keď Ján Krstiteľ vykonal svoje poverenie, započala služba nášho Pána. Keď bolo dokonané dielo Vykúpenia, nastalo založenie novozákonnej Cirkvi. Peter, muž prvej hodiny, bol tiež uvedený do služby pre Pána. Potom prišlo zvláštne povolanie apoštola Pavla, až napokon apoštol Ján prijal záverečné zjavenie Ježiša Krista. Boli mu ukázané všetky veci, ktoré sa stanú až do konca času. On vskutku videl dokonca i nové nebesia a novú zem.

V štyroch evanjeliách nájdeme všetko, od narodenia nášho Vykupiteľa až po Jeho vystúpenie do nebies. Kniha Skutkov nám ukazuje, čo sa dialo v Cirkvi Ježiša Krista, čo bolo kázané, ako bol vykonávaný krst a akým spôsobom prežívali krst Duchom Svätým. Pavol v listoch písal o všetkom, či už sa to týkalo evanjelizačnej, učiteľskej alebo prorockej časti plánu Spasenia. Z milosti Božej som počas uplynulých 47 rokov po celom svete svoje poverenie z 2. apríla 1962 verne vykonával.

Dvaja svedkovia

Pôvodne som zamýšľal navštíviť Jeffersonville po naplánovaných zhromaždeniach v Atlante v USA, druhý septembrový víkend 2009. Dúfal som vo viditeľný výsledok pre Cirkev Ježiša Krista. Preto som chcel vyjasniť niektoré body, ktoré viedli k zlým porozumeniam a rozdeleniam po celom svete.

Avšak krátko pred mojím odletom som bol emailom z Jeffersonville informovaný, že obaja bratia, Billy Paul a Joseph Branham, nebudú počas týchto dní k dispozícii. Takto sa návšteva stala pre mňa zbytočná, aj keď ma brat Collins pozval.

Dvaja bratia, ktorí ma sprevádzali na ceste, sa nenechali odradiť a odcestovali z Atlanty do Jeffersonville. Tak ako aj iní v posledných rokoch, aj oni chceli vidieť miesto, kde mal brat Branham svoj domovský zbor. Čakalo na nich niekoľko prekvapení, príjemných i nepríjemných.

Najpríjemnejšie bolo, že mohli hovoriť s bratom Fredom Sothmanom napriek jeho vysokému veku. Keď počul, že prichádzajú z Krefeldu, okamžite súhlasil so stretnutím. Bez požiadania otvorene dosvedčil, že 3. decembra 1962 sedel pri rovnakom stole počas môjho rozhovoru s bratom Branhamom. Dokonca si celkom dobre pamätal podrobnosti, ktoré brat Branham zmienil ohľadom uskladnenia pokrmu a jeho rozdávania.

Taktiež dosvedčil, že počul brata Branhama povedať: „Brat Frank, počkaj s rozdávaním pokrmu, kým neobdržíš zvyšok.“ Pre našich bratov to bolo potvrdenie môjho svedectva.

Brat Sothman bratom ďalej povedal, že bol dokonca prítomný pri rozhovore, ktorý som mal s bratom Branhamom v Dallase v Texase v USA v júni 1958. Potvrdil, že počul slová brata Branhama: „Brat Frank, ty sa vrátiš s týmto posolstvom do Nemecka.“ Na našich bratov to urobilo veľký dojem. Veď som emigroval do Kanady a nemal som v úmysle vrátiť sa do Nemecka.

Moje svedectvo o rozhovore s bratom Branhamom zverejnil Albert Götz v apríli 1963 spolu s fotografiou na prvej strane nemeckého vydania časopisu «Voice of Healing» ktorý vydalo vydavateľstvo «Mehr Licht». Nepotrebujem sa obhajovať, povolania sú výhradne v Božej zodpovednosti. A ktokoľvek nemôže veriť Bohu, nie je ani povolaný, ani biblicky veriaci, a vonkoncom nie vyvolený. Čo Boh povedal, zostáva platné na celú večnosť: „Moja rada stojí, a činím všetko, čo sa Mi len ľúbi,“  (Izaiáš 46:10b)

Dvakrát 30 rokov

„Lebo povážte Toho, ktorý strpel od hriešnikov také sebe protirečenie, aby ste umdlievajúc neustali vo svojich dušiach.“ (Židom 12:3)

Od roku 1949 uplynulo dvakrát 30 rokov. Od chvíle, keď som učinil moje plné prežitie Spásy v zhromaždení na Bachstrasse v Hamburgu na letnice 1949, vo mne horel oheň krstu Ducha Svätého a Božia láska, ktorá bola vyliata do mojej duše skrze Svätého Ducha, ma tiež nútila konať podľa Slova nášho Pána: „Budete moji svedkovia...“ Odvtedy som mal výsadu nepretržite slúžiť môjmu Spasiteľovi. V roku 1959 som začal prekladať kázania brata Branhama, aj keď som mal ešte stále zamestnanie a služba Pánu vyžadovala väčšinu môjho času. Rok 1964 bol rokom, keď som vykonal moju prvú misijnú cestu do Indie a na ceste späť som využil príležitosť navštíviť Izrael. Od roku 1968 som pravidelne navštevoval aj východoeurópske krajiny, vrátane Sovietskeho zväzu a do roku 1979 som kázal v 86 krajinách.

Počas požehnaných rokov 1970-1980 sme boli schopní kúpiť pozemok o rozlohe 10.000 štvorcových metrov, na ktorom sme následne vybudovali lokálnu modlitebňu a dve misijné budovy, v ktorých boli kancelárie a miestnosti pre hostí. V rokoch 1968–1978 vysielalo rádio Luxemburg týždenné 20-minútové kázania, ktoré zasiahli nemecky hovoriacich bratov a sestry vo východnej i západnej Európe. V roku 1976 sa na našej medzinárodnej konferencii zúčastnili kazatelia z 33 krajín.

V roku 1979 som sa vskutku mohol ohliadnuť späť na bohato požehnané obdobie 30 rokov. Potom sa však zmobilizovali mocnosti pekla, aby zničili mňa, lokálny zbor i celosvetové misijné dielo. Pre niektoré nešťastné duše to bol osudný rok s následkami pre večnosť.

Na čo som nemyslel bolo to, čo Pán povedal v ev. Matúša 16 po slovách: „...Ja vzbudujem Svoju Cirkev...“, totiž, „...nepremôžu ju ani brány ríše smrti.“

Teraz, keď Pán znova buduje Svoju Cirkev na pôvodných základoch, ako to povedal Pavol: „...vybudovaní na základe apoštolov a prorokov...“, nepriateľovi by sa nič iné nepáčilo viac, ako ju úplne zničiť. Avšak premôcť Cirkev sa mu nikdy nepodarilo a ani sa nepodarí. Toto je úplne posledné časové obdobie, keď bude satan stáť priamo pred ženou – Cirkvou – ktorá porodí chlapca – tých, ktorí premohli – ktorý je vzatý k Bohu vo Vytrhnutí (Zjavenie 12). Ježiš je a vždy bude Víťaz a všetci praví synovia a dcéry Božie premôžu žalobníka bratov a prežijú najväčšie zasľúbenie (Zjavenie 3:20) tak „...aby ste tam, kde som Ja, aj vy boli.“ (ev. Jána 14:1–3 a iné)

Pokiaľ sa jedná o posledných 30 rokov, hľadím priamo na Vykupiteľa. On započal ako tridsaťročný (ev. Lukáša 3:23) vykonávať Svoje poverenie podľa plánu Spasenia. Bol nespravodlivo označený ako narodený v smilstve.

Bolo skutočne potrebné, mohol by sa niekto pýtať, že Mária bola zasnúbená, a tak spôsobiť podozrenie, že sa niečo stalo? A najhoršie bolo, že niektorí si mysleli, že bol Jozefov, a iní zasa verili, že bol rímskeho legionára.

Len praví veriaci vedeli a vedia, kto On bol a je: „Ty si Kristus, Syn živého Boha!“ Vskutku, „...telo a krv ti toho nezjavili, ale môj Otec, ktorý je v nebesiach.“ (ev. Matúša 16:16) Všetky veci, ktoré pochádzajú a prichádzajú od Boha, sú založené na zjavení.

Ale v momente, keď sa zákonníci stali zlomyselnými a povedali Pánovi: „My sme sa nezrodili zo smilstva...“, odpovedal: „...Vy ste z otca diabla...“  (ev. Jána 8:41+44) Nie je nič potupnejšieho ako obvinenie muža Božieho, že bol narodený alebo žije v cudzoložstve. To činia len farizejovia a zákonníci, ktorých otcom je diabol. Dávid mohol byť obvinený z cudzoložstva, ale nie Abrahám, Mojžiš alebo ja.

Bolí to, byť na celom svete ohováraný tým najhorším spôsobom a byť označený ako „zvodca“, ktorý stratil svoje povolanie. Odkedy Boh odvoláva svoje povolanie? Ale myslím na to, že teraz sa musí služobníkovi stať tak, ako sa stalo jeho Pánovi vtedy: „A bolo mnoho vravy o Ňom v zástupoch, a jedni hovorili, že je dobrý, a druhí hovorili: Nie, ale zvádza zástup.“ (ev. Jána 7:12) Keď sa so sluhom jedná tak, ako jednali s jeho Pánom, tak by s tým mal byť spokojný, dokonca aj ak ho nazývajú „Belzebub“ a jeho nepriatelia sú z jeho vlastného domu (ev. Matúša 10:21–42). Všetko, čo Pán povedal, sa musí naplniť. Tak ako Vykupiteľ, boli aj apoštolovia a proroci satanovým cieľom. Teraz to nemôže byť iné, preto je to dobré znamenie. Tým, ktorých Pán poslal ako Svojich služobníkov, povedal Pán nasledovné: „Pamätajte na slovo, ktoré som vám povedal, že sluha nie je väčší ako jeho pán. Ak Mňa prenasledovali, budú aj vás prenasledovať. Ak Moje slovo zachovali, zachovajú aj vaše.“ (ev. Jána 15:20) Pavol to tiež prežil: „Cez slávu i pohanu, cez zlú i dobrú povesť; ako bludári, a predsa pravdiví...“ (2. Korintským 6:8)

V 2. Korintským 11 sa Pavol obával, aby had zlomyseľne nezviedol veriacich tak, ako to učinil s Evou. Až dodnes budú určití ľudia počúvať slová ženy, ktorá bola zvedená nepriateľom, a z ktorej úst vystupujú len skreslené podania každého miesta Písma a citátov (1. Timoteovi 2:11–14). Iní rozpoznajú, že Božie Slovo je v ústach sluhu Božieho pravdou (1. Kráľovská 17:24).

Prenechávam všetky veci Tomu, ktorý súdi spravodlivo, a mám len jednu túžbu, a to niesť Božské posolstvo plného evanjelia až do môjho posledného dychu. To bolo mojim životom posledných 60 rokov, a tak to bude, až kým sa pripravená Nevesta stretne s Ženíchom.

V januári 1981, keď som bol vzatý mimo svojho tela a prežil Vytrhnutie, som videl veľký zástup, ktorý bude vzatý – všetci boli mladí a oblečení v bielom. Všetkých tým, ktorí neboli spojení len s prorokom, ale pre celú večnosť spojení s Bohom, sa to všetko vyplatí. Cieľ je blízko. Maranatha!

Sme vďační za Slovo proroctva, ktoré svieti ako jasné svetlo na tmavom mieste (2. Petrova 1:19). Nikto nepozná deň ani hodinu, ale znamenia času hovoria jasnou rečou. Nech nám náš verný Pán otvorí porozumenie a udelí plnú milosť pre prípravu na blížiaci sa Návrat Ježiša Krista, nášho Pána.

„a práve preto dôverujem, že Ten, ktorý započal vo vás dobré dielo, Ho aj dokoná a zachová až do dňa Ježiša Krista....“ (Filipenským 1:6).

Spojené štáty Európy

„A všetkému sa priblížil koniec. Teda buďte rozumní a triezvi k modlitbám. Ale predo všetkým majte vrelú lásku navzájom naproti sebe, lebo láska prikrýva množstvo hriechov.“ (1. Petrova 4:7–8)

Od 1. decembra 2009 veje vo všetkých 27 štátoch, ktoré sú teraz časťou Európskej únie európska vlajka. Pápežský úrad vyložil symbol ženy s korunou z 12 hviezd zo Zjavenia 12 ako Máriu a posvätil spojenú Európu pod nadvládou rímsko-katolíckej cirkvi svätému srdcu „kráľovnej Európy“. Preto má európska vlajka 12 hviezd.

Sme na konci konečného času a sme svedkami toho, čo Biblické proroctvá predpovedali o poslednom svetovom kráľovstve. Bol zvolený prvý prezident Európskej rady, Herman van Rompuy. Rozhodnutia európskej a svetovej politiky však samozrejme naďalej robia jezuiti, ktorí sú verní pápežovi. Vedúcu úlohu hrá antikrist, ako falošný prorok, a to až do konca, keď sa naplní miesto Písma: „A lapená bola šelma a s ňou falošný prorok, ktorý robil pred ňou divy, ktorými zviedol do bludu tých, ktorí prijali znamenie šelmy a tých, ktorí sa klaňali jej obrazu. Tí dvaja boli hodení živí do ohnivého jazera, horiaceho sírou.“ (Zjavenie 19:20)

Dovtedy sa napĺňa Daniel 8:24: „A jeho sila zmocnie, ale nie jeho vlastnou silou, a bude hubiť na podiv, a šťastne sa mu povedie, a vykoná všetko a zahubí mocných i ľud svätých (skrze mierovú zmluvu s Izraelom – Daniel 9:27).“

„A štvrté kráľovstvo bude tvrdé ako železo, lebo železo drví a krúši všetko, a tedy ako železo, ktoré poláme to všetko, tak aj ono rozdrví a poláme.“ (Daniel 2:40)

„Vtedy som chcel vedieť istotu o tom štvrtom zvierati, ktoré bolo rozdielne od nich od všetkých, strašné náramne, ktoré malo zuby zo železa a pazúry z medi, ktoré žralo a krúšilo a ostatok šliapalo svojimi nohami.“ (Daniel 7:19)

„Takto povedal: Štvrtým zvieraťom bude štvrté kráľovstvo na zemi, ktoré bude rozdielne od všetkých kráľovstiev a požerie celú zem a pomláti ju a rozdrtí ju.“ (Daniel 7:23)

Každý, kto číta ďalej, si všimne, že v tom čase Boh ustanoví Svoje kráľovstvo na zemi: „A kráľovstvo, panstvo a veličenstvo kráľovstiev pod všetkými nebesami bude dané ľudu svätých najvyšších; Jeho kráľovstvo je večným kráľovstvom, a všetky panstvá budú Jemu slúžiť a poslúchať Ho.“ (Daniel 7:27)

Áno, deje sa všetko, čo Pán pre náš čas vo Svojom Slove predpovedal, a my sme generácia, ktorá to všetko prežíva. My starší sme 9. novembra 1938 prežili „Krištáľovú noc“, keď všetky synagógy „nemeckej ríše“ vzbĺkli v plameňoch, čo ohlásilo začiatok hrozného holokaustu. Videli sme zhromažďovanie 12 kmeňov Izraelových pod Ben Gurionom v roku 1948. Po 2. svetovej vojne sme prežili rozdelenie na východ a západ a vybudovanie Berlínskeho múru v auguste 1961. Potom sme 9. novembra 1989 pozorovali jeho pád. Zjednotenie Európy na základe Rímskych zmlúv z marca 1957 a uskutočnenie Lisabonskej zmluvy zo septembra 2007 sa stali realitou. Sme svedkovia volania po svetovej autorite, po svetovej vláde. Národy a náboženstvá sa zjednocujú pod Rímom a globalizácia napreduje. Celá medzinárodná komunita je na tej istej lodi, či už sa jedná o klimatické zmeny alebo prírodné zdroje, vlastne sa na všetkých úrovniach jedná o zhodu a horlivo očakávaný svetový mier medzi všetkými národmi (1. Tesalonickým 5:3). Keď sa vrátime späť k symbolickému jazyku Biblie, odpadlá cirkev, ako veľká smilnica, sedí na šelme – duchovná moc drží obe oprate vo svojich rukách a sedí na politickej moci (Zjavenie 17).

Všetky cesty vedú do Ríma, len jedna vedie von.

Nepotrebujeme žiadne ďalšie predpovede toho, čo sa má stať v najbližšej budúcnosti, máme rozhodujúcu orientáciu v Slove proroctva v Písme Svätom. Náš Pán trikrát povedal, keď hovoril o konečnom čase: „A keď sa to začne diať, vzpriamte sa a pozdvihnite svoje hlavy, lebo sa blíži vaše vykúpenie.“ (ev. Matúša 24:33, ev. Marka 13:29, ev. Lukáša 21:31)

Misijné cesty v roku 2009

K môjmu úžasu som zistil, že od januára do novembra som absolvoval 88 letov so spoločnosťami Lufthansa a Swiss/Star Alliance, nepočítajúc lety s inými spoločnosťami. Pán sa postaral o to, že som tento rok mohol zvestovať Jeho vzácne a sväté Slovo v 21 krajinách. V šiestich z nich to bola moja prvá návšteva. Bol to jeden z najpožehnanejších rokov a priniesol mnoho ovocia pre večnosť.

Uzavretie roka 2009 a pohľad na rok 2010

Milovaný Pán a Spasiteľ,
spomeň si na Zmluvu, ktorú si s nami učinil,
spomeň na Krv, ktorú si za nás prelial,
spomeň zasľúbení, ktoré si nám dal,
spomeň na naplnenie, aby sme žili duchovne.

Prišli sme k najdôležitejšiemu časovému obdobiu v histórii ľudstva a v pláne Spasenia. Prorok Daniel dostal príkaz: „A ty, Danielu, zavri tie slová a zapečať knihu až do času, keď bude mať byť koniec. Mnohí budú zpytovať, a rozmnoží sa vedomosť.“ (Daniel 12:4)

Konečný čas je tu, zapečatená kniha bola otvorená.

Apoštol Ján o tom svedčil a my to prežívame: „Blahoslavený, kto číta a tí, ktorí čujú slová tohoto proroctva a ostríhajú to, čo je napísané v ňom, lebo čas je blízko.“ (Zjavenie 1:3)

„Neplač! Hľa, zvíťazil Lev z pokolenia Júdovho, Koreň Dávidov, aby otvoril knihu a zrušil jej sedem pečatí.“ (Zjavenie 5:5)

„A hľa, prídem skoro! Blahoslavený, kto ostríha slová proroctva tejto knihy.“ (Zjavenie 22:7)

„A Duch a nevesta hovoria: Prídi! A ten, kto počuje, nech povie: Prídi! A kto žízni, nech príde, a kto chce, nech berie vodu života zadarmo.“  (Zjavenie 22:17)

„Hovorí Ten, ktorý svedčí toto: Áno, prídem skoro! Amen. Áno, prídi, Pane Ježišu!“ (Zjavenie 22:20)

Toto učinil Boh

Verný Pán nás viedol takým spôsobom, že naše zhromaždenia prvý víkend každý mesiac, ktoré sú samozrejme v nemčine, sú simultánne prekladané do ďalších 12 jazykov a vysielané cez internet tak, aby ich bolo možné počuť na celom svete. Každý prenos počúva viac ako 450 návštevníkov zo všetkých svetadielov.

Ak chce niekto počúvať priamy prenos, môže sa k nemu dostať z našej internetovej stránky www.freie-volksmission.de: kliknite na „Vysielania“, vyberte si video alebo audio, a potom si zvoľte zodpovedajúci jazyk. Prvý víkend v mesiaci začína prenos v sobotu o 19:00 a v nedeľu o 9:30.

Koncoročné zhromaždenie v Zürichu s Večerou Pánovou a následným hodom lásky bude 27. decembra 2009 o 14:00 v „Bielej sále“ v Ľudovom dome na námestí Helvetiaplatz.

V Krefelde budeme pokračovať v rytme „prvých víkendov“. Prvé zhromaždenia nového roku sa budú konať v sobotu 2. januára 2010 o 19:30 a nedeľu 3. januára 2010 o 10:00.

Ako vždy, prosíme o včasné prihlásenie, aby sme mohli lepšie plánovať ubytovanie a stravovanie.

Z celého srdca by som chcel poďakovať každému z vás na celom svete za to, že nesiete mňa a moju službu na modlitbách a za vašu pretrvávajúcu podporu. Želám vám, aby vám rok 2010 pretekal požehnaním Božím.

V Božom poverení pôsobiaci

￼

Kontakt

Slobodná Ľudová Misia

I. Krasku 18, 91705 Trnava

internet: www.misia.sk

email: info@misia.sk

telefón

Orange: 0905 414 701

Pevná linka: 033 5342 991