„Ježiš Kristus je ten istý včera, dnes a až na veky.”

Žd 13:8)

Obežník December 2010

Veľmi srdečne Vás všetkých zdravím, moji milovaní bratia a sestry na celom svete, slovami z 1. Tesaloničanom 2:13:

„A preto aj my neprestajne ďakujeme Bohu, že prijmúc od nás Slovo zvesti Božej neprijali ste ho ako slová ľudí, ale – ako v pravde je – Slovo Božie, ktoré aj mocne pôsobí vo vás veriacich.“ (nem. preklad)

Všemohúci Boh ma od môjho povolania takmer pol storočia sprevádzal na mojich misijných cestách v 155 krajinách, z čoho bolo 15 moslimských. Tak ako Eliezerovi, aj mne dal vždy milosť na cestu (1M 24) a vyvolal zo všetkých národov ľud, ktorý verí podľa Písma. Všetci tí, ktorí sú časťou Cirkvi – Nevesty, môžu prísť ku studni, tak ako Rebeka, aby pili z vody života a jedli chlieb života. Svätý Duch ich skrze zvestovanie evanjelia vedie do všetkej Pravdy.

Nielen cestu Izraela, ale aj Cirkvi Boh už odo dní Abraháma predpovedal. Skrze Abraháma, ktorý Bohu od svojho prvého stretnutia s Ním veril a poslúchal Ho (1M 22:1-19), boli požehnané všetky pokolenia na zemi:

„A požehnám tých, ktorí ťa žehnajú, a tých, ktorí ti zlorečia, prekľajem, a budú požehnané v tebe všetky čeľade zeme.“ (1M 12:3, RM 4:17, GAL 3:6-14, a iné).

V IZAIÁŠOVI 49:6 čítame:

„To je primálo, aby si mi bol služobníkom pozdvihnúť pokolenia Jákobove a navrátiť chránených z Izraela: ale som ťa dal za svetlo pohanom, aby si bol Mojim Spasením až po koniec zeme.“

Boh od samého počiatku vyžadoval vieru a poslušnosť, ktorá nás s Ním spája. Nevera a neposlušnosť od Boha oddeľujú aj vyvolených. To vidíme pri Jeho izraelskom ľude a v Cirkvi. V takom prípade je dokonca aj každé uctievanie, ktoré veriaci konajú, márne. Pán sám povedal o Svojom ľude zmluvy, ľude Izraelskom:

„Tento ľud sa mi blíži svojimi ústami a rtami ma ctí, ale ich srdce je ďaleko odo Mňa. Lež nadarmo ma ctia učiac učenia, ktoré sú nariadeniami ľudí.“ (MT 15:8-9)

Skrze proroka Jeremiáša Boh Pán povedal:

„Počúvajte na môj hlas, a budem vám Bohom, a vy mi budete ľudom, budete chodiť po každej ceste, ktorú vám prikážem, aby vám bolo dobre.“ (Jer 7:23)

A káral ich týmito slovami:

„ako môžete povedať: Sme múdri, a zákon Pánov je u nás? Ale hľa, na lož robí, čo robí, lživé pero pisárov (podľa nem. prekladu: ‘pero učených Písma’).“ (Jer 8:8)

Také Slovo je ako bodnutie do srdca – kdekoľvek sú ustanovované ľudské prikázania a vyznania viery, tam je uctievanie márne. Pán vyžaduje od pravých modlitebníkov, aby Boha oslavovali v Duchu a v Pravde. To je Bohom vyžadovaná nevyhnutnosť!

„Ale ide hodina a je teraz, keď sa budú praví modlitebníci modliť k Otcovi v Duchu a v Pravde, lebo aj Otec hľadá takých modlitebníkov, ktorí by sa mu tak modlili. Bôh je Duch, a tí, ktorí sa mu modlia, musia sa modliť v Duchu a v Pravde.“ (JN 4:23-24).

Toto je v tom najpravdivejšom zmysle slova smrteľne vážne – v Pravde uctievať môžu len tí, ktorí sa nachádzajú v Slove Pravdy a v Duchu Božom. Pri dôkladnom skúmaní zistíme, že každé vlastné uctievanie v celom ľudstve je zbytočné a márne, pretože všetci majú svoje vlastné učenia, svoje vlastné predstavy a vyznania viery (MK 7:6-9). To sa dnes týka každej cirkvi, každej denominácie a každého náboženstva, pretože sa všetci na míle vzdialili od originálneho Biblického zvestovania a praxe a vymenili ich za vlastné učenia a dogmy.

Len skutočná pravdivá osobná viera spojená s osobným prežitím spásy tak, ako to prežil Abrahám, sa počíta. Živá viera je ukotvená v zasľúbeniach Božích, vedie k poslušnosti a spája nás s Bohom. V období prvej Zmluvy zostávalo srdce nezmenené, Slovo bolo napísané na doskách z kameňa. V Novej Zmluve dáva Boh tým, ktorí uverili v Ježiša Krista skrze prežitie spásy mocou dokonaného vykúpenia nové srdce, nového ducha – Svätého Ducha – a nový, Boží, večný život. Aj dnes sa jedná jedine o pravú vieru podľa Písma a totálnu poslušnosť k Bohu a Jeho Slovu.

Naveky platné originálne evanjelium, tak ako ho v poverení zmŕtvychvstalého Pána zvestovali apoštoli, je teraz kázané všetkým národom na svedectvo (MT 24:14). Na konci času milosti budú tí, ktorí sa nechajú vyvolať von, zavedení späť na začiatok k učeniu apoštolov. To je ten jediný pravý Biblický základ (SK 2:42, EF 2:20). Len to, čo Boh v celom období Starého Zákona skrze svojich prorokov zasľúbil, a čo je v Svätých Písmach napísané, sa v Novom Zákone napĺňa. Apoštol Peter to pre nás zaznamenal takto:

„...ktorým bolo zjavené , že nie sebe, ale nám slúžili tým, čo vám je teraz zvestované skrze tých, ktorí vám zvestovali evanjelium v Svätom Duchu, poslanom z neba, do čoho žiadajú si anjeli nazrieť.“ (1PT 1:12)

Boh plán Spasenia pripravil ešte pred založením sveta. Chcel synov a dcéry, a preto sa zjavil v Synovi, prvorodenom spomedzi mnohých bratov, skrze ktorého samého sme obdržali prijatie za synov (GAL 4:4). Boh dal zasľúbenia, ktoré Sám od samého začiatku uskutočňuje – tiež také, ktoré sa napĺňajú až teraz, pred návratom Krista. Všetky pravé deti Božie sú, tak ako Izák, deťmi zasľúbenia, veria Slovu zasľúbenia a prijímajú Ducha zasľúbenia (RM 9:8, GAL 4:28, EF 1:13).

Cirkev – Nevesta je teraz vyvolávaná zo všetkých národov a je uvádzaná do Slova zasľúbenia, a tak pripravovaná na príchod Ženícha.

Príchod Ženícha po Nevestu

Práve teraz očakávame druhý príchod nášho Pána, ktorý je v Novom Zákone 19-krát popísaný ako návrat. Zasľúbenie o ňom vyšlo z úst nášho milovaného Pána a Spasiteľa a stojí v ev. Jána 14:

„...idem prihotoviť miesto a keď odídem a prihotovím vám miesto, prídem zase (nem. preklad: „vrátim sa“) a poberiem aj vás k Sebe, aby ste tam, kde som Ja, aj vy boli.“ (verše 2-3)

O prvom a druhom príchode čítame v liste Židom 9:28 nasledovné: „...tak i Kristus, raz obetovaný tým cieľom, aby vyniesol hriechy mnohých na kríž, po druhé sa ukáže bez hriechu tým, ktorí ho očakávajú, na Spasenie.“ Amen!

Apoštol Peter píše na túto tému v 2. Petrovej 1:16:

„Lebo sme nešli za chytrácky vymyslenými bájkami, keď sme vám oznámili moc a návrat nášho Pána Ježiša Krista, ale ako takí, ktorí sme boli očitými svedkami jeho veličenstva.“ (Mt 17, Mk 9, podľa nem. prekladu)

Apoštol Jakub nás v kapitole 5, verš 7 posmeľuje:

„A tedy pozhovejte, bratia, až do príchodu Pánovho. Hľa, roľník očakáva vzácny plod zeme a čaká naň trpezlivo, až dostane včasný a pozdný dážď.“

Len do zboru v Tesalonikách napísal Pavol o tejto dôležitej téme trikrát:

„...aby upevnil vaše srdcia bezúhonné v svätosti pred naším Bohom a Otcom v čase príchodu nášho Pána Ježiša Krista so všetkými jeho svätými (ktorí v Kristu zosnuli)!“ (1Tes 3:13)

„Lebo ak veríme, že Ježiš zomrel i vstal z mŕtvych, tak i Bôh tých, ktorí zosnuli, skrze Ježiša privedie s ním. Lebo to vám hovoríme slovom Pánovým, že my živí, ponechaní do návratu Pánovho, istotne nepredstihneme tých, ktorí zosnuli. Lebo sám Pán s veliteľským povelom, s hlasom archanjela a s trúbou Božou zostúpi s neba, a mŕtvi v Kristu vstanú najprv;“ (1Tes 4:14:16 podľa nem. prekladu).

„A on sám, Bôh pokoja, nech vás ráči celých posvätiť a váš duch nech je zachovaný celý a neporušený i duša i telo bezúhonne, keď príde náš Pán Ježiš Kristus.“ (1Tes 5:23)

Brat Branham hovoril v súvislosti s Cirkvou-Nevestou o troch príchodoch Krista:

„Prišiel raz, aby Nevestu vykúpil.

Druhý krát prichádza, aby Nevestu vzal vo vytrhnutí.

K tisícročnému kráľovstvu prichádza znova, spolu so Svojou nevestou.“ (18. 3. 1962)

V Matúšovi 25:1–10 je reč o Jeho príchode ako Ženícha: „Hľa, ženích ide! Vyjdite mu v ústrety!“ Múdre panny, ktoré budú pri príchode Krista pripravené, tvoria Nevestu a odídu so Ženíchom na svadobnú hostinu (verš 10).

V Zjavení 19:7 čítame: „Radujme sa a plesajme a vzdajme Jemu chválu, lebo prišla svadba Baránkova, a Jeho manželka sa prihotovila.“

O Neveste sa píše vždy znova až po poslednú kapitolu knihy Zjavenia. V kapitole 21, verš 2, stojí:

„A ja Ján som videl to sväté mesto, nový Jeruzalem, zostupujúce od Boha z neba, prihotovené ako nevestu, ozdobenú jej mužovi.“

„A prišiel ku mne jeden zo siedmich anjelov, ktorí to mali tých sedem čiaš, plných sedem posledných rán, a prehovoril so mnou a povedal mi: Poď, ukážem ti nevestu, manželku Baránkovu.“ (verš 9)

V poslednej kapitole je nám na záver ukázaný dokonalý súlad Nevesty a Ženícha:

„A Duch a nevesta hovoria: Príď! A ten, kto počuje, nech povie: Príď! A kto žízni, nech príde, a kto chce, nech berie vodu života zadarmo.“ (verš 17)

Hneď potom, tak ako na začiatku, prichádza aj na samom konci znova vážne napomenutie, že nič nesmie byť k Slovu proroctva v tejto knihe pridané, a nič nesmie byť odňaté z toho, čo je v nej napísané. (Zj 22:18-19, Zj 1:1-3)

Iné príchody

V Matúšovi 24:29-30 náš Pán povedal: „A hneď po súžení tých dní zatmie sa slnce, a mesiac nedá svojej žiare, a hviezdy budú padať z neba, a nebeské moci sa budú pohybovať. A vtedy sa ukáže znamenie Syna človeka na nebi, a vtedy budú plakať všetky pokolenia zeme a uvidia Syna človeka, prichádzajúceho na nebeských oblakoch s mocou a slávou velikou.“

Tento príchod spadá do obdobia po vytrhnutí, dokonca až po čase súženia, a tak nemá absolútne nič spoločné s Cirkvou-Nevestou. Je v priamom spojení so šiestou pečaťou, ktorá je úvodom ku dňu Pána. Pretože tam stojí: „A videl som, keď otvoril šiestu pečať a hľa, povstalo veľké zemetrasenie, a slnce sčernelo ako srstené vrece, a mesiac bol celý ako krv...“ (Zj 6:12)

Už v Zjavení 1:7 je oznámené nasledovné: „Hľa, prichádza s oblakmi, a uvidí Ho každé oko, aj tí, ktorí Ho prebodli, a nariekať budú nad Ním všetky pokolenia zeme. Áno, amen.“

Aj Židia budú potom nariekať tak, ako je napísané v Zachariášovi 12:10b: „...a obrátia svoj zreteľ ku Mne, ku tomu, ktorého prebodli, a budú nariekať nad Ním, ako niekto narieka nad svojím jediným, a budú horko žalostiť nad Ním, ako niekto žalostí nad svojím prvorodeným.“

Každé miesto Písma obsahuje kľúč k udalosti, ktorú popisuje. Jasne môžeme rozoznať, kedy sa jedná o niektorý iný príchod a nie o návrat Ježiša Krista, aby vzal domov svoju Nevestu. To sa týka aj ev. Matúša 25:31-46:

„A keď príde Syn človeka vo Svojej sláve a všetci svätí anjeli s Ním, vtedy sa posadí na tróne Svojej slávy, a zhromaždené budú pred Neho všetky národy, a oddelí ich, jedných od druhých, ako pastier oddeľuje svoje ovce od kozlov.“

V 2. Tesaloničanom 1:7-8 je reč ešte o ďalšom príchode:

„...keď sa zjaví Pán Ježiš z neba s anjelmi svojej moci, v plamennom ohni dávajúc pomstu tým, ktorí neznajú Boha, a tým, ktorí neposlúchajú evanjelia nášho Pána Ježiša Krista.“

Ani príchod zo Zjavenia 16 nemá nič spoločné s vytrhnutím Cirkvi – Nevesty. Počas šiestej čaše hnevu a prípravy na bitku pri Armagedone zaznie varovanie: „Hľa, prídem ako zlodej! Blahoslavený, kto bdie a ostríha svoje rúcho, aby nechodil nahý, a aby nevideli jeho hanby.“ (verš 15) Ako môžeme vidieť z nasledujúceho miesta Písma, týka sa to dňa Pánovho: „Lebo sami dôkladne viete, že deň Pánov príde tak ako zlodej v noci.“ (1Tes 5:2) Tu sa jedná, rovnako ako v Zachariášovi 14, o Izrael, keď Pán prichádza a svojimi nohami sa postaví na Olivovú horu.

V ev. Lukáša 12 Pán adresoval Slovo tým, ktorí budú pripravení, keď po svadobnej hostine zostúpi:

„A vy buďte podobní ľuďom, očakávajúcim svojho Pána, kedy sa vráti zo svadby, aby mu, keď príde a zaklepe, hneď otvorili.“ (verš 36)

Božie Slovo je dokonalé! Haleluja!

„A my sme nedostali ducha sveta, ale Ducha, ktorý je z Boha,
aby sme vedeli, čo všetko nám je z milosti darované od Boha“
(1Kor 2:12)

Je to neopísateľná milosť Božia, že môžeme Slovo Pravdy správne, podľa Písma, zaradiť. Všetci bratia, ktorí Pánovi skutočne slúžia, majú účasť na rozširovaní duchovného pokrmu zjaveného Slova a môžu so mnou svedčiť ako Pavol:

„...ako nás Boh uznal za hodných byť poverenými evanjeliom, tak hovoríme, nie ako takí, ktorí sa chcú ľúbiť ľuďom, ale Bohu, ktorý skúša naše srdcia.“ (1Tes 2:4)

Nepovolal ma žiadny prorok ani apoštol, ale Pán sám. Ako ten, ktorého poslal On, nielenže môžem, ale musím v tomto čase zvestovať celú radu Božiu.

„Takže hovoríme za Krista, ako Ním poslaní, ako by skrze nás sám Boh napomínal, prosíme za Krista, zmierte sa s Bohom!“ (2Kor 5:20 podľa nem. prekladu).

Praví veriaci zachovávajú apoštolské a prorocké učenie a sú vďační za službu, ktorá je teraz vykonávaná a ktorá ich privádza späť k pôvodnému Slovu.

Ktokoľvek napísané Slovo Pravdy o každej téme, taktiež o návrate Krista a Jeho rôznych príchodoch, až do posledného detailu neverí a neprijíma, taký človek je, ako píše Pavol Timoteovi: „...zaslepený nadutosťou a v skutočnosti nerozumie ničomu, ale chorobneje na škriepky a hádky o slová, z čoho povstáva závisť, zvada, rúhania, zlé upodozrievania, neprestajné hašterenia ľudí, ktorí sú porušení na mysli a pozbavení pravdy...“ (1Tim 6:4-5 podľa nem. prekladu). Takým ľuďom posiela sám Boh mocné pôsobenie bludu, aby boli odsúdení veriť falošným učeniam, ktoré nie sú ničím iným ako klamstvami (2Tes 2:11–12). Ako už mnohokrát predtým, aj tu musíme zdôrazniť 2. Jána, verš 7. Ktokoľvek neverí, že ten istý Pán, ktorý v tele povstal (Jn 20) a v tele vystúpil na nebesia (Lk 24:50), sa v tele aj vráti (Sk 1:9–11), sa nielenže stal obeťou falošného učenia, ale aj priamou obeťou ducha antikrista. „Lebo mnohí bludári vyšli do sveta, ktorí nevyznávajú Ježiša Krista, prišlého v tele. To je ten bludár a antikrist.“

Takto je to napísané aj v anglickej Biblii podľa Scofieldovho prekladu, ktorú čítal brat Branham a ktorú čítam aj ja: „… who confess not that Jesus Christ cometh in the flesh.“ – „...ktorí nevyznávajú, že Ježiš Kristus prichádza v tele“. Ježiš sám po svojom vzkriesení povedal:

„Vidzte moje ruky i moje nohy, že som to ja v ľudskom tele! Dotýkajte sa ma a vidzte, lebo duch nemá tela a kosti, a ako vidíte, ja mám.“ (Lk 24:39 podľa nem. prekladu)

„Tento Ježiš, ktorý bol z vášho stredu vzatý hore do neba, príde rovnakým spôsobom, ako ste ho videli ísť do neba.“ (Sk 1:11 podľa nem. prekladu)

Ján ďalej píše: „Ak ide niekto k vám a nenesie toho učenia, neprijímajte ho do domu ani ho nepozdravujte!“ (2Jn 10)

Áno, je to veľmi vážne, pretože počas posledných 2 000 rokov ešte nikdy nebolo toľko falošných učiteľov ako práve v našom čase. A povstávajú dokonca z nášho stredu:

„Ba aj z vás samých povstanú mužovia, ktorí budú hovoriť prevrátené veci, aby tiahli učeníkov za sebou.“ (Sk 20:30)

Ich hlavné učenia sú:

1.) že návrat Krista už nastal,

2.) že vytrhnutie nastalo pri otvorení pečatí,

3.) že čas milosti pominul a

4.) že krv už viac nie je na tróne milosti,

5.) že zmŕtvychvstanie a vytrhnutie sa dejú duchovne, a že oboje už nastalo. A že večera Pánova už viac nemusí byť slávená.

6.) že takzvané „zjavenia“ o ktorých hovoria, už premiestnili tých, ktorí im veria, do tisícročného kráľovstva,

7.) že nie zvesť, ale zvestovateľ predchádza druhému príchodu Krista,

8.) Nepochopiteľný výrok: Tak, ako bol Ježiš Kristus na zemi, keď Ján vykonával svoju službu, tak isto musel byť na zemi v čase, keď vykonával svoju službu brat Branham.

Rozširované sú aj mnohé ďalšie nebiblické učenia.

4. decembra 1965, presne 20 dní pred svojím odchodom, povedal brat Branham v kázaní „Vytrhnutie“ nasledovné, pričom prešiel od 1. Tesaloničanom 4 k Matúšovi 25, totiž k tomu, čo sa deje práve teraz: „Je to zvesť, ktorá má zhromaždiť ľud. Najprv zaznie zvesť: «Teraz je čas čistenia lámp. Povstaňte a pripravte svoje lampy.» ... «Hľa, prichádza Ženích. Povstaňte a očistite svoje lampy!» A ony to učinili. Niektoré z nich zistili, že vo svojich lampách nemajú dostatok oleja. Rozumiete tomu? Ale je to čas čistenia lámp. Je to čas, o ktorom píše Malachiáš 4 a ev. Lukáša 17. Všetky tieto proroctvá Písma, ktoré sa dokonale hodia pre tento čas, vidíme ožívať priamo pred nami.“ (strana 23 v českom preklade kázania)

Áno, úplne jasne vidíme, čo brat Branham povedal o ev. Matúša 25, ev. Lukáša 17 a o Malachiášovi 4. Je to zvesť, posledné volanie, adresované všetkým žijúcim v tomto čase. Amen! Rovnako vidíme, že 1. Tesaloničanom 4 je stále vecou budúcnosti. A to hovoríme aj my, ako Slovo Pánovo: Pán sám zostúpi z nebies s prikazujúcim hlasom, ktorý je adresovaný tým, ktorí zosnuli, doprevádzaný hlasom archanjela a trúbou Božou. Potom mŕtvi v Kristu povstanú a tí, ktorí budú živí v Kristu, budú premenení a spolu budú vytrhnutí.

„Lebo toto porušiteľné musí obliecť neporušiteľnosť a toto smrteľné obliecť nesmrteľnosť. A keď toto porušiteľné oblečie neporušiteľnosť, a toto smrteľné oblečie nesmrteľnosť, vtedy sa naplní Slovo, ktoré je napísané: Smrť je pohltená vo víťazstvo.“ (1Kor 15:53-54)

Michal a jeho anjeli bojujú poslednú bitku s drakom pri vytrhnutí ľudského syna:

„A zvrhnutý bol veľký drak, ten starý had, ktorý sa volá diabol a satan, ktorý zvádza celý svet; zvrhnutý bol na zem, a jeho anjeli boli zvrhnutí s ním.“ (Zj 12:1-12)

Na samom konci Michael povstane aj za Izrael:

„V tom čase povstane Michael, veľké knieža, ktorý stojí nad synmi tvojho ľudu, a bude čas súženia, akého nebolo odkedy len je národom až do tohto času. A v tom čase bude vyslobodený tvoj ľud, každý, kto bude nájdený zapísaný v knihe.“ (Dan 12:1)

V posledných troch minútach rovnakého kázania brat Branham povedal: „Chcete byť účastní vytrhnutia? Koľkí z vás chcú byť pri vytrhnutí? Povedzte: Bože, z celého svojho srdca chcem pri tom byť.“ Všetci tí, ktorí tvrdia, že vytrhnutie už nastalo v roku 1963, by sa mali hanbiť! O Enochovi je napísané, že putoval s Bohom a mal svedectvo, že sa ľúbil Bohu, a viac nebol nájdený, pretože Boh ho vzal Žd 11). Naproti tomu, všetci títo „vytrhnutí“ snílkovia sú ešte stále tu, spolu so všetkými svojimi nasledovníkmi! Aké úbohé, ľuďmi vyrobené „vytrhnutie“!

Tvrdenie, že tu ide o zvláštne „zjavenie siedmich hromov“, je absurdné. Ešte dnes platí, čo bolo prikázané Jánovi: „Zapečať to, čo hovorilo sedem hromov, a nepíš to!“ (Zj 10:4) Až keď Pán zostúpi ako Anjel Zmluvy, zaznie sedem hromov. Ale ešte predtým príde ako Ženích, aby vzal svoju Nevestu domov. Uzatvárame túto tému bez toho, aby sme sa zaoberali všetkými nezmyselnými teóriami o parúzii a podobnými falošnými učeniami. Nenasledovali sme chytrácky vymyslené bájky, ale veríme Slovu Božiemu tak, ako je napísané. Pri návrate nášho milovaného Pána sa stopercentne naplnia všetky súvisiace miesta Písma. To isté sa týka aj všetkých ostatných príchodov. Amen!

Všetko, čo patrilo k službe brata Branhama, sa naplnilo a je ukončené. On bol poslaný so zvesťou, ktorá zjavuje celý plán Spasenia a predchádza druhému príchodu Krista. A všetci tí, ktorí sú časťou Cirkvi – Nevesty, sú teraz vyvolávaní a pripravovaní na slávny deň návratu Ježiša Krista, nášho milovaného Pána a Spasiteľa (Filipänom 2:16). To znamená, že Cirkev Ježiša Krista je privádzaná vo všetkých bodoch do dokonalého súladu s Bohom a Jeho Slovom, tak ako to bolo s prvými pravými veriacimi. Na samom počiatku neboli žiadni falošní bratia ani falošné učenia, ale Cirkev stojaca na základe apoštolov a prorokov. Boh sám do nej za účelom jej budovania ustanovil služby. Každá Biblická Cirkev povstala z prebudenia skrze Ducha Svätého tak, ako to bolo v deň Letníc, a Cirkev sama sa tak stala základom a stĺpom pravdy (1Tim 3:15). Pravá Cirkev je živý organizmus, telo Pánovo, nad ktorým On ako Hlava panuje. Tak to musí byť aj teraz pri plnom znovunapravení.

Vždy bolo najprv zvestované pravé Slovo a potom prišli výklady. Pán zasial Slovo a nepriateľ výklady. „...a pole je svet, a dobré semeno sú synovia kráľovstva, kúkoľ sú synovia toho zlého;“ (Mt 13:38). Pravý muž poslaný od Boha káže Slovo, tí ktorí kážu bez Božieho povolania, rozširujú výklady. Vždy, keď sa bratia dostanú pod cudzí vplyv a rozširujú zvláštne učenia, má to za následok rozdelenie. Určia sebe a iným určité pozície, viažu ľudí na seba, na svoje učenia a tiahnu ich preč od Slova do svojich zvláštnych zjavení. Tak vznikli rôzne cirkvi, ktoré už viac nie sú vo vôli ani v Slove Božom. Nie sú organizmom narodeným z Ducha, ako telo Pánovo, ale sú organizáciou ako všetky ostatné. V prvotnej Cirkvi existoval v každom meste len jeden lokálny zbor. Jednu vec majú všetci s Jannesom, Jambresom a Dátanom spoločnú: verejne, ako rúhači, povstanú proti mužovi Božiemu (4. Mojžišova 16, 2. Petra 2:15) a bojujú proti nositeľovi Slova, ktorého poveril sám Pán. Všetkými dostupnými prostriedkami sa snažia zničiť jeho vplyv a jeho povesť a zavrhnúť ho. V tejto súvislosti brat Branham povedal: „Snažia sa zničiť vplyv, snažia sa zničiť všetko. Nie je to nič iné ako žiarlivosť. Začalo to u Kaina a prejavilo sa to ako žiarlivosť a ešte dnes je to rovnaké, keď sa to prirodzené, telesné a duchovné stretnú.“ (18. Apríl 1965)

Takto to bolo už v čase apoštolov a tak je to ešte dnes. Najlepším príkladom je Diotrefes, ktorý neprijímal ani apoštola Jána (3. Jána). Apoštol napísal: „Väčšej radosti nad to nemám, než aby som počul, že moje deti chodia v pravde.“ (verš 4) Pravda zostáva navždy pravdou a lož zostáva tým, čím je, totiž lžou a len tí, ktorí sú z Boha, počujú Božie Slová (Jn 8:47). Amen.

Varovanie, ktoré dal náš Pán, sa týka aj nás: „Bdejte, aby vás žiadny muž nezviedol!“ (podľa nem. prekladu) Ešte nikdy nebolo Jeho napomínanie také aktuálne ako dnes: „A vtedy keby vám niekto povedal: Hľa, tu je Kristus! alebo: Hľa tamto! neverte!“ Aj toto Slovo sa musí naplniť. Je adresované priamo vyvolaným v tomto čase, pretože tu stojí:

„...takže by zviedli v blud, keby bolo možné, aj vyvolených. Hľa, predpovedal som vám to! Tedy keď vám povedia: Hľa, je na púšti! – judskej alebo arizonskej – nevychádzajte! Hľa, je vo vnútorných chyžiach!, neverte! Lebo ako vychádza blesk od východu a ukazuje sa až na západ, tak bude aj príchod Syna človeka.“ (Mt 24:23-27)

Sme Bohu dlžní vďačnosť za Jeho jasné a pravdivé Slovo! A všetok ľud povedz: „Amen!“

Neomylný prorok

„A Pán mi povedal: Dobre hovoria, čo hovoria. Proroka im vzbudím zprostred ich bratov, ako si ty, a vložím Svoje slová do jeho úst, a bude im hovoriť všetko, čo mu prikážem. A stane sa, že ten, kto by nepočúval na Moje slová, ktoré bude hovoriť v Mojom mene, ponesie svoju vinu, a Ja to budem vyhľadávať od neho.“ (5M 18:17-19)

Toto zasľúbenie sa týka výhradne nášho milovaného Pána a Spasiteľa. V Jeho ústach boli len slová Božie – v každom čase, na každom mieste – ani jeden príbeh, nič súkromné, nie, len Sväté Božie Slovo. Preto toto vážne napomenutie:

„A stane sa, že ten, kto by nepočúval na Moje slová, ktoré bude hovoriť v Mojom mene, ponesie svoju vinu, a Ja to budem vyhľadávať od neho.“ (verš 19)

Jána Krstiteľa sa pýtali, či je tým prorokom on: „Či si ty ten prorok? A povedal: Nie.“ (Jn 1:21) Vo verši 46 nachádzame Filipovu odpoveď v súvislosti s tým prorokom: „Našli sme toho, o ktorom písal Mojžiš v zákone a proroci...“

Peter vysvetlil službu nášho Pána pre Židov nasledovne:

„Lebo Mojžiš povedal otcom: Proroka vám vzbudí Pán, váš Boh, z vašich bratov, ako mňa, toho budete počúvať vo všetkom, čokoľvek vám bude hovoriť, a bude, že každá duša, ktorá by nepočúvala toho proroka, bude vyplienená z ľudu.“ (Sk 3:22-23)

Štefan sa na toto zasľúbenie odvolával pred najvyššou radou:

„To je ten Mojžiš, ktorý povedal synom Izraelovým: Proroka vám vzbudí Pán, váš Boh, spomedzi vašich bratov, ako mňa, toho budete poslúchať.“ (Sk 7:37)

Ježiš Kristus, náš Pán, musel ako Syn človeka a Prorok vykonať neopakovateľnú službu a poverenie. Čokoľvek vyšlo z Jeho úst bolo výhradne Božie neomylné Slovo a nič iné. Biblické miesto z 5. Mojžišovej 18:18-19 sa nesmie používať v súvislosti so žiadnym iným prorokom, ani Mojžišom, Eliášom a ani na bratom Branhamom.

Povedzme to ešte raz

Boh Pán dal ohľadom poslednej a najdôležitejšej služby úplne jasné zasľúbenie:

„Hľa, ja vám pošlem proroka Eliáša, prv ako príde deň Pánov, veľký a strašný. A obráti srdce otcov na synov a srdce synov na ich otcov, aby som neprišiel a neranil zeme kliatbou.“ (Malachiáš 4:5-6)

Tak isto, ako boli srdcia veriacich v období Starého zákona skrze službu Jána Krstiteľa obrátené k viere detí Nového zákona (Lk 1:16-17), tak sú teraz srdcia detí Božích obrátené k viere apoštolských otcov.

Je faktom, že Boh neučiní nič bez toho, aby zjavil svoje tajomstvá svojim služobníkom, prorokom (Ám 3:7) a že Božie Slovo je v ústach pravého proroka čistou Pravdou (1Kráľ 17:24). Všetko, čo je časťou plánu spásy, proroci predpovedali a Boh to naplnil a až do dnešného dňa stále napĺňa. Náš Pán v ev. Lukáša 24:44 povedal: „...musí sa naplniť všetko, čo je napísané o Mne v zákone Mojžišovom, v prorokoch i žalmoch.“

Obráťme teraz pozornosť na náš čas. Každý iste vie, že Ján Krstiteľ bol zasľúbený prorok (Iz 40:3, Mal 3:1, Mt 11:10, Lk 3:1-20). Takisto však vieme, že Boh v našom čase naplnil zasľúbenie, že pred hrozným dňom Pánovým pošle proroka, ako bol Eliáš (Mal 4:5-6).

Toto zasľúbenie je spojené s plánom Spasenia na konci času milosti a je očividne natoľko dôležité, že ho náš Pán sám v ev. Matúša 17:11 a v ev. Marka 9:12 potvrdil. Oba tieto fakty sú pravdivé: Ján prišiel v Duchu a sile Eliášovej, preto sa Pán odvolával na jeho službu, ako už ukončenú (Mt 17:12, Mk 9:13). Ale taktiež predpovedal proroka Eliáša pre budúcnosť, skrze ktorého budú všetky veci pred návratom Pánovým znovu napravené (Sk 3:17-21). Osobne som bol svedkom tejto jedinečnej služby na zhromaždeniach v Nemecku a v USA.

„Tak hovorí Pán“ bolo v jeho ústach viac ako tisíckrát zjaveným Slovom Božím. Bez preháňania môžeme povedať, že neexistoval žiadny prorok ani apoštol, ktorého služba by mohla byť porovnaná s jedinečnou službou brata Branhama. Počas predchádzajúcich 44 rokov som o tom opakovane písal a ozrejmil som to z pohľadu Svätého Písma.

Brat Branham sa raz spýtal: „Čo je zvesť?“ A okamžite dal odpoveď „Späť ku Slovu, späť k učeniu apoštolov!“, pretože to je Tak hovorí Pán. Eliáš musel najprv prísť a napraviť všetky veci a vrátiť ich späť do ich Božského poriadku (Mt 17:11, Mk 9:12). To je Písmo naplnené priamo pred našimi zrakmi. Boh síce vzal svojho zvestovateľa, ale zvesť stále ostáva s nami a bola mi zverená v poverení Božom. Brat Branham videl záverečné prebudenie Nevesty pred vytrhnutím:

„Ale sledujte, keď v duchovnej Neveste začne prebudenie, keď sa začne znova vracať späť do Slova Božieho, znova sa podľa neho napraví, dávajte pozor: vtedy uvidíte, že v tom čase zaznie zvesť z Písma a dosiahne Nevestu...“ (25. 11. 1965). V skutku, Písmo sa napĺňa priamo pred našimi očami a my sme privilegovaná generácia, ktorá to smie prežiť práve teraz, pred návratom Krista.

Teraz však ide o niečo úplne iné, totiž o to, že z Williama Branhama robia Ježiša Krista, oslavujú ho, prezentujú ako neomylného, a dokonca existuje tvrdenie, že každé Slovo, ktoré vyšlo z jeho úst, má byť Slovom Božím. Je hlavnou témou kázaní mnohých kazateľov uprostred zvesti, áno, dokonca sa stal kultovou osobnosťou, takže už viac nekážu z Biblie, ale len z jeho kázaní. A aj keď hovoria výhradne o „prorokovi“ a „zvesti“, vytvorili z nej úplne inú zvesť (Gal 1).

Tak, ako bolo napísané o Eliášovi, tak to musí byť povedané aj o bratovi Branhamovi: „Eliáš bol človek ako my...“ (Jak 5:17 podľa nem. prekladu). On bol manželom, bol otcom, bol ľudskou bytosťou ako ktokoľvek z nás. Potvrdzujú to aj jeho poľovačky. To nadprirodzené neprichádzalo od Williama Branhama, ale od Boha samého. Náš Spasiteľ povedal ako prorok a Syn človeka: „Nie ja činím tieto skutky, ale Otec, ktorý prebýva vo Mne, On činí tieto skutky“. Tak sa to stalo v našom čase.

Pravdepodobne počas každej bohoslužby s uzdravovaním brat Branham spomenul ev. Jána 5:19:

„A tak odpovedal Ježiš a riekol im: Amen, amen vám hovorím, že Syn nemôže robiť nič sám od seba, iba to, čo vidí činiť svojho Otca, lebo čokoľvek on činí, to podobne činí aj Syn.“

Mnohí ľudia, ktorí boli účastní zhromaždení brata Branhama, boli svedkami jeho nemohúcnosti, obzvlášť počas modlitieb za chorých. Ale potom nastalo niečo nadprirodzené, ako v službe nášho Pána. Svetlo, ohnivý stĺp zostúpil a anjel Pánov stál po jeho pravej strane a boli mu ukázané veci zo životov tých, za ktorých sa mal modliť. Vo svojom svedectve povedal: „Úplne na počiatku sa mi zjavil anjel Pána a povedal mi, ako mám vykonávať svoju službu, totiž že uvidím svetlo a budem počuť hlas, ktorý bude ku mne hovoriť, a že budem vidieť videnia“ (časopis Hlas obchodníkov plného evanjelia). Tieto nadprirodzené skutky nečinil William Branham, ale všemohúci Boh, ktorému samému náleží sláva na všetky veky.

Na jednej strane vidíme brata Branhama ako proroka predpovedaného pre náš čas, ktorý mal neomylnú službu, ktorý videl videnia a ktorý mohol povedať: „Tak hovorí Pán!“ a stalo sa tak. Na druhej strane však vidíme, že bol kazateľom a, ako on sám opakovane povedal, len jednoduchým človekom, hriešnikom, spaseným z milosti.

Je smutné, že bratia nepochopili a zle si vysvetlili jeho výroky a bez ohľadu na Slovo Božie vytvorili rôzne nebiblické učenia – vždy s dodatkom: „prorok povedal!“ Takto nielenže zmenili ku vlastnému zatrateniu to, čo povedal brat Branham, ale taktiež slová nášho Pána a slová, ktoré Pavol a iní pre nás zanechali v Písme (2Pt 3:16).

Všetko správne zaradiť

Pozrime sa najprv na tri miesta Písma, ktoré brat Branham citoval asi najčastejšie: Zachariáš 14:7, ev. Lukáša 17:30 a Zjavenie 10:7.

Prvýkrát som počul brata Branhama citovať Zachariáša 14:7, že „...bude svetlo v čase večera...“ 13. augusta 1955. Vieme, že tým myslel posledný prorocký časový úsek dňa Spásy, v ktorom práve teraz žijeme. Večerný čas pokročil k polnoci, keď zaznie výkrik: „Hľa, Ženích prichádza!“

Zachariáš 14 ukazuje spojenie s Izraelom:

„A stane sa toho dňa, že nebude svetla; bude šero a chlad. A bude to jeden deň, ktorý je známy Pánovi; nebude to deň ani to nebude noc; ale stane sa, že v čas večera bude svetlo. A stane sa toho dňa, že budú vychádzať živé vody z Jeruzalema; jedna ich polovica pôjde do východného mora; v lete i v zime tak bude. A Pán bude kráľom nad celou zemou; toho dňa bude Pán jeden a jeho meno jedno.“ (verš 6-9)

Tieto verše sú v spojení s Izraelom, Jeruzalemom a s Pánom, ktorý bude Kráľom nad celou zemou.

Pretože je to prorocké Slovo a brat Branham mal prorockú službu, použil toto Slovo na Cirkev a na svoju službu. Ak sa vyjadrujeme duchovne, mnohé veci s Cirkvou a s Izraelom sa dejú súbežne.

V ev. Lukáša 17:20-37 náš Pán veľmi jasne zhrnul konečný čas. Svoj návrat opísal nasledujúcimi slovami:

„Lebo ako blesk, blýskajúci sa od jedného kraja pod nebom po druhý kraj pod nebom, ožaruje, tak bude aj Syn človeka v svoj deň.“ (verš 24)

O časovom úseku pred Jeho príchodom čítame nasledovné:

„A ako bolo vo dňoch Noeho, tak bude aj vo dňoch Syna človeka; jedli, pili, ženili sa a vydávali až do toho dňa, ktorého vošiel Noe do korábu, a prišla potopa a zahubila všetkých.“ (verš 26-27)

„Aj podobne ako sa dialo vo dňoch Lótových: jedli, pili, kupovali, predávali, sadili, stavali; ale toho dňa, ktorého vyšiel Lót zo Sodomy, dal Boh, aby pršal oheň a síra z neba a zahubil všetkých.“ (verš 28-29)

Brat Branham znova a znova zdôrazňoval nasledujúci verš: „...a tak to bude aj v deň, keď sa zjaví Syn človeka.“

Existoval časový úsek, počas ktorého kázal Noe, a časový úsek, keď bol Lot v Sodome. Podobne aj v našom čase existoval časový úsek, počas ktorého prebiehala mocná služba a Syn človeka sa zjavil rovnakým spôsobom, ako v časoch Abraháma a Ježiša Krista. Ale potom prišiel deň, v ktorom Noe vstúpil do archy, a deň, v ktorom dvaja anjeli vyviedli Lota zo Sodomy (1M 19). Očakávame slávny deň, v ktorom nás Pán vezme domov.

„...a práve preto dôverujem, že ten, ktorý započal vo vás dobré dielo, ho aj dokoná a zachová až do dňa Ježiša Krista“ (Fil 1:6).

„...majúc u seba slovo života mne na chválu v deň Kristov, že som nebežal nadarmo ani nadarmo nepracoval.“ (Fil 2:16)

„Hovorím vám, že tej noci budú dvaja na jednej posteli; jeden bude vzatý a druhý zanechaný. Dve budú spolu mlieť; jedna bude vzatá a druhá zanechaná. Dvaja budú na poli; jeden bude vzatý a druhý zanechaný.“ (Lk 17:34-36)

Ó, ako jasné je Božie Slovo, keď je nám zjavené Svätým Duchom!

V súvislosti so Zjavením 10:7 a „siedmym anjelom“, ktorý je tam zmienený, existuje, žiaľ, ešte mnoho nejasností. Ale po prečítaní dvoch predchádzajúcich kapitol by mal každý pochopiť, že „siedmy anjel“ súvisí s predchádzajúcimi šiestimi anjelmi, ktorí jeden za druhým nechávajú zaznieť svoje trúby počas siedmej pečate (kapitola 8 a 9).

O „inom mocnom anjelovi“, ktorý zostupuje z nebies v Zjavení 10:1 s mocným hlasom, akoby reval lev (Jer 25:30, Hoz 11:10, Joel 3:15-16), povedal brat Branham nasledovné:

„A ak to dobre sledujete: je to Kristus. V Starom zákone bol nazývaný Anjelom Zmluvy. On teraz prichádza priamo k Židom...“ (17. marec 1963)

Brat Branham ďalej vysvetlil: „A tu, v 10. kapitole, sa navracia po čase Svojho príchodu.“ (17. marec 1963)

Potom sa naplní: „Príde náhle do svojho chrámu Pán, ktorého vy hľadáte, a anjel zmluvy, po ktorom túžite, hľa, príde, hovorí Pán Zástupov. Ale kto znesie deň jeho príchodu, a kto obstojí, keď sa ukáže?! Lebo on je ako prepaľujúci oheň a ako lúh práčov.“ (Mal 3:1-2)

Posol siedmeho cirkevného veku je spomínaný len v Zjavení 3:14-22, a potom už viac nie. To bola posledná zvesť pre posledný cirkevný vek, ktorý končí príchodom Ženícha pre Cirkev – Nevestu, totiž vytrhnutím.

V Zjavení 8 priamo pri otváraní siedmej pečate čítame v druhom verši o siedmich “anjeloch trúb“, ktorí stoja pred Bohom. Je nám doslova povedané, čo sa stane vždy, keď anjel zatrúbi na trúbu a potom, ako všetkých šesť vydá svoj hlas (kapitola 8+9), nasleduje mocný oznam: „...ale vo dňoch hlasu siedmeho anjela, keď bude trúbiť, dokoná sa tajomstvo Božie, ako to zvestoval svojim sluhom prorokom.“ (Zj 10:7)

Kedykoľvek brat Branham citoval verš 7, vždy hovoril o „tajomstvách“ v množnom čísle a často dokonca hovoril o „tajomstvách Božích“. Ale verš 7 zostáva nedotknutý v jednotnom čísle, ako „tajomstvo Božie“, a podľa svedectva Svätých Písem je Ježiš Kristus „tajomstvom Božím“ zjaveným. Opäť vidíme spojenie s Cirkvou a s Izraelom. Potom vidíme siedmeho anjela zboru, ktorý na základe videnia odišiel 28. februára 1963 do arizonských hôr, kde sa v oblaku zjavilo sedem anjelov a zaznelo sedem mocných úderov hromu. Tam prijal pokyny týkajúce sa otvorenia siedmich pečatí.

A my vidíme siedmeho anjela trúb, a vtedy je naplnené Zjavenie 10:7. Pri hlase trúby siedmeho anjela začne tisícročné kraľovanie:

„A siedmy anjel zatrúbil, a povstali veľké hlasy na nebi, ktoré hovorili: Kráľovstvá sveta sa stali kráľovstvami nášho Pána a Jeho Krista, a bude kraľovať na veky vekov.“ (Zj 11:15) To je pravdivé a isté.

Predtým, v kapitole 10 od verša 8, musel Ján vziať otvorenú knihu z ruky anjela, musel ju zjesť a znova prorokovať o národoch a jazykoch. Vskutku, dokonalejšie by to nemohlo byť. V Jeruzaleme potom prichádzajú na scénu dvaja svedkovia (kapitola 11) a prorokujú tri a pol roka. Po dokončení svojej služby budú zabití a o tri a pol dňa budú v oblaku vzatí do nebies. Vtedy bude prehlásené tisícročné kráľovstvo. Božie Slovo je absolútne dokonalé a my k nemu môžeme povedať len „Amen“.

Konať Bohu službu bez toho, aby sme boli v Jeho vôli

V jednom zo svojich posledných kázaní 27. novembra 1965 sa brat Branham 2 hodiny a 29 minút touto témou zaoberal a zdôraznil rozdiel medzi tými, ktorí skutočne prijali a vykonávajú poverenie, a tými, ktorí sa sami nazdávajú, alebo sa sami rozhodli, že musia vykonávať poverenie. Takže kto je vo vôli Božej a kto činí to, čo činí, vo vôli Božej? Vskutku len ten, koho Boh nebies sám poveril službou tu na zemi. Noe, Mojžiš, Eliáš, Ján Krstiteľ, Pavol – oni všetci mohli povedať, že učinili všetko podľa Slova a prikázania Pánovho (1M 7:5, 2M 39:42, 1Kráľ 18:36, Lk 3:2, Sk 26:16).

Čo sa na základe vôle Božej stalo v našom čase? Ukončil Boh svoje dielo na zemi po odchode brata Branhama v decembri 1965? Povolanie a poverenie brata Branhama je celosvetovo známe. Ale ako to pokračovalo po jeho smrti? A kto bol povolaný dokonca ešte predtým? Kto priamo po pohrebe brata Branhama zaistil, aby sa kázania brata Branhama, ktoré boli dovtedy len na páskach, aj tlačili a vydávali? Prečo všetci kazatelia uprostred zvesti toto plynulé pokračovanie taja? Kto potom naplánoval a zorganizoval prvé zhromaždenia v Európe a vo všetkých ďalších krajinách po celom svete? Kto obdržal od Boha samotného poverenie uskladniť a rozdeľovať pokrm? Komu boli z úst Pána samotného dané presné inštrukcie? A kto v tomto čase učinil všetko presne podľa prikázania Pánovho?

Čo sa deje so všetkými tými, ktorí v určitej chvíli, dokonca až o desaťročia neskôr, prišli na myšlienku konať Bohu službu? Existujú zväzky kníh so životopisom proroka, knihy, ktoré sú v skutočnosti len o osobe „Williama Branhama“. Bol nám zanechaný životopis nášho Pána a Vykupiteľa alebo plán Spasenia? On bol zmienený len pri obriezke ôsmeho dňa (Lk 2:28), potom vo veku dvanástich rokov v chráme (Lk 2:42) a potom až vo veku tridsiatich rokov, keď začal svoju službu (Lk 3:23). Máme knihu o Jánovi Krstiteľovi a jeho životopis? Máme knihu o Pavlovi? Existuje dokonca album s 333 fotografiami, ktorý má udržiavať Branhamov kult nažive. V ďalšej knihe sú zase rozhovory s 36 osobami, ktoré sú len spomienkami na brata Branhama do roku 1965. Čo sa stalo? Začalo oslavovanie človeka. O Ježišovi Kristovi viac už nie je nič počuť. Čo má toto všetko spoločné s Bohom a pravou Biblickou zvesťou? Čo Boh v súčasnosti koná je popierané, odmietané a zamlčované. Tento nenapraviteľný chaos zapríčinili tí, ktorí si myslia, že musia Bohu konať službu bez toho, aby v skutočnosti prijali povolanie alebo priame poverenie.

Boh vykoná všetky veci dobre

„A ďakujem tomu, ktorý ma posilnil, Kristu Ježišovi, nášmu Pánovi, že ma povážil za verného a postavil do služby“ (1Tim 1:12).

Píšem ako niekto, kto v deň Letníc v roku 1949 v zhromaždení na Bachovej ulici v Hamburgu z milosti prežil plné Spasenie. Píšem ako niekto, kto od roku 1952 káže, kto od roku 1959 prekladá kázania brata Branhama a kto je od roku 1964 na misijných cestách po celom svete. Píšem ako niekto, kto brata Branhama poznal osobne, kto s ním jazdil v jednom aute, jedol s ním pri jednom stole a kto má až dodnes odložených 21 listov z rokov 1962 až 1965. Ale toto všetko je ničím v porovnaní so zodpovednosťou spojenou s poverením, ktoré mi dal Pán sám, a ktoré brat Branham dvakrát pred svedkami potvrdil. Verne som ho vykonával a som vďačný za ovocie, ktoré zvestovanie Slova počas posledných desaťročí prinieslo.

Čo ma hlboko bolí je beznádejný zmätok v strede tých, ktorí sa odvolávajú na brata Branhama. Nepriateľ nielenže úspešne spôsobil škodu v nebesiach, potom v záhrade Eden a v Izraeli, ale taktiež v našom čase uprostred takzvanej „zvesti konečného času“. Satan vždy spôsobuje najväčšiu skazu tam, kde Boh mimoriadnym spôsobom koná. Práve tak, ako to bolo pri prvom príchode Krista, keď boli deti v Betleheme a okolitých oblastiach zabité, pretože bolo zasľúbené, že v Betleheme sa narodí Spasiteľ (Mich 5). Aj v období cirkevných vekov konal v novozákonnej Cirkvi svoje zničujúce dielo – už na počiatku sa do nej vkradli falošní učitelia s učením Baláma a Mikulášencov a taktiež Jezábel, ktorej sa podarilo zviesť služobníkov Božích tým, že sa vydávala za prorokyňu a učiteľku (Zj 2:20).

V našom čase si satan zaumienil zničiť Cirkev, ktorá bola vyvolaná skrze službu brata Branhama a je stále vyvolávaná a až do dnešného dňa vedená Slovom. Tu, na tomto mieste, z ktorého zvesť vychádza do celého sveta, prejavil nepriateľ svoj hnev mimoriadnym spôsobom. Útok pekla sa stal na mieste, ktoré k účelu uskladnenia a rozdávania pokrmu predurčil sám Boh. Obzvlášť od roku 1979 sa podarilo tomu zlému priviesť mnoho vzácnych duší pod svoj vplyv, ktoré sa najprv obrátili chrbtom k pravému zvestovaniu a neskôr aj k Cirkvi.

Ale Božia dokonalá vôľa sa napriek tomu stále deje. Jeho pravé Slovo, ktoré je zvestované v celom svete, vykonáva u vyvolených to, k čomu bolo poslané, a tí nemôžu byť zvedení. Vykupiteľ bdie nad vykúpenými, Ženích bdie nad Nevestou. Náš milovaný Pán svoje dielo dokoná. Bude mať Cirkev bez poškvrny a vrásky. Pevne sa držím zasľúbenia, že na konci bude obrovský zástup pripravený pre vytrhnutie, ako mi to bolo ukázané v januári 1981. Nech sa všetky zblúdené ovce vrátia späť k stádu a k dobrému Pastierovi tak, aby aj tí poslední vošli a Ženích mohol potom prísť vziať svoju Nevestu.

Pavlova rozlúčka

Po troch misijných cestách Áziou a Gréckom chcel Pavol predniesť slová rozlúčky bratom predtým, ako sa vráti do Jeruzalema, a zvolal si starších z Efezu, aby prišli do Milétu. A tu si vylial svoje srdce. Veď im zvestoval celú radu Božiu a teraz im položil na srdce, aby bdeli nad sebou a stádom, nad ktorým ich Svätý Duch učinil dozorcami. Napomenul ich, aby boli bdelí, pretože vedel, že z ich stredu povstanú bratia, ktorí budú prinášať falošné učenia, aby zviedli učeníkov za sebou a roztrhali stádo ako vlci.

Apoštol sa taktiež rozlúčil s Cirkvou v Ríme v kapitole 16:24-27 s vedomím plnej zodpovednosti za svoje kázanie. Zmienil tajomstvo, ktoré bolo od založenia sveta skryté, ale teraz je zjavené skrze Sväté Písmo. Úmyslom apoštola bolo, ako to povedal v kapitole 1 verš 5, vypôsobiť poslušnosť viery medzi veriacimi z národov s cieľom predstaviť Kristovi čistú pannu (2kor 11), Cirkev bez poškvrny (Ef 5).

Aj ja som v celom svete takmer 50 rokov kázal zvesť, ktorá nám bola zanechaná, čisté Slovo Božie. Čo sa týka mojich osobných rozhodnutí, určite som nevykonal vždy všetko správne, ale počas týchto mnohých rokov meč Ducha „...ktorým je Slovo Božie“, od mojich úst nikdy neodstúpil. Za svoju smernicu som si vzal Efežanom 6:10-20 a neúnavne som vykonával poverenie, ktoré mi Pán dal. Okrem toho som verne plnil požiadavky z 2. Timoteovi 4:1-5. Pán dal toto miesto najprv bratovi Branhamovi v Jeffersonville a potom taktiež mne v Marseille. A to, čo tam bolo predpovedané, sa potvrdilo, dokonca aj to: „...bude čas, keď neznesú zdravého učenia, ale podľa vlastných žiadostí budú si hromadiť učiteľov, lebo ich budú svrbieť uši...“ Ani raz som Slovo neopustil, ale som ho kázal „...v čas i nečas...“ kvôli vyvoleným a „...pre pravdu, ktorá zostáva v nás, a bude s nami na veky.“ (2J 2)

Už som v pokročilom veku a neviem ako dlho ešte budem schopný cestovať tak ako doteraz. Preto by som chcel povzbudiť všetkých slúžiacich bratov po celom svete, aby boli ostražití a verne zostávali v Slove Pravdy a kŕmili Božie stádo čistým duchovným pokrmom.

Spolu s Pavlom môžem povedať: „Za týmto už mi je odložená koruna spravodlivosti, ktorú mi dá Pán odplatou v ten deň, On, ten spravodlivý Sudca, a nie len mne, ale aj všetkým, ktorí milujú Jeho príchod.“ (2Tim 4:8) Vyplatí sa vykonať všetko podľa vôle Božej, všetko, čo mi Pán prikázal, o tom som pevne presvedčený.

Boh vyvolal tých svojich z národov, oni uverili tak, ako vraví Písmo, sú deťmi Božími, obmytými v krvi Baránka a vedení Duchom Božím do úplnej pravdy. Sú znovuzrodení k živej nádeji, obnovení Svätým Duchom, prežili plné ospravedlnenie a sú pred Bohom neobžalovateľní. Satan, žalobník bratov, je porazený a naša viera je víťazstvom, ktoré premohlo jeho a celý svet.

Konečný čas je tu, Jeho príchod je blízko

Prostredníctvom ev. matúša 24, ev. Marka 13 a ev. Lukáša 21 získame hlboký náhľad do udalostí konečného času. Čítame tam o vojnách, zemetraseniach, hladoch a epidémiách, ktorých sme mali v roku 2010 mnoho.

Zničujúce zemetrasenie 12. januára na Haiti si vyžiadalo 300 000 životov a viedlo k epidémii cholery, ktorá už zabila viac ako 1 000 ľudí. 27. februára vzalo zemetrasenie v Čile stovky životov. Po otrasoch nasledovalo tsunami, ktoré zničilo pobrežný región.

V marci prišla erupcia sopky na Islande a následný oblak popola zastavil premávku na európskych letiskách.

V auguste prišla hrozná potopa v Pakistane, pri ktorej zahynulo 1 100 ľudí a milióny sa stali bezdomovcami.

Ako každá iná vojna, ani vojna v Iraku, v ktorej muselo prísť o svoje životy toľko vojakov Iraku a Spojených štátov, nemá zmysel. Koľko smútku priniesla irackému ľudu! Nemôžem nespomenúť Afganistan, Kirgizsko a ani zabudnuté miesta vojen v Afrike.

Posledné správy o katastrofe prišli z Indonézie, kde takmer súčasne vybuchla 3 000 metrov vysoká sopka Merapi na Jáve a zároveň nastalo zemetrasenie na Sumatre, ktoré spôsobilo tsunami. V okolí hory Merapi bolo počas erupcie a pri silnom zemetrasení v roku 2006 zabitých 6 000 ľudí. Erupcie sopiek boli zaznamenané aj na Filipínach.

Ďalej tu máme globálne otepľovanie, klimatické zmeny a následne obdobia sucha a záplav, hurikány a obdobia zimy. Všetko naberá svoj smer a celý svet je v očakávaní toho, čo príde ako ďalšie. Je konečný čas: a všetko toto bolo predpovedané, je to súčasťou konečného času. My však nemáme dôvod na zúfalstvo, pretože: „A keď sa to začne diať, vzpriamte sa a pozdvihnite svoje hlavy, lebo sa blíži vaše vykúpenie.“ (Lk 21:28) Tak to povedal sám náš Pán.

K záveru roka

Uplynulý rok bol mimoriadne požehnaný. Boh opäť daroval milosť, aby som mohol kázať Jeho vzácne a Sväté Slovo v nasledujúcich krajinách: Thajsko, Laos, Kambodža, Peru, Haiti, Pakistan, Ukrajina, Singapur, Austrália, Nový Zéland, Burkina Faso, Čad, Nigéria, Togo, Gabon, Demokratická republika Kongo, Zambia, Južná Afrika, Rumunsko, India, Nepál, Malajzia a Filipíny. Len na zhromaždeniach v Afrike bolo prítomných viac ako 120 000 ľudí. Niektoré zo zhromaždení boli v konferenčných sálach so stovkami ľudí, iné na štadiónoch s tisíckami účastníkov a niektoré kázania boli dokonca vysielané na celoštátnej úrovni, takže dohromady mohli milióny ľudí počuť Slovo hodiny, večné evanjelium.

Len so spoločnosťami Lufthansa a Star Alliance som do konca novembra absolvoval 64 letov. K tomu treba prirátať mnohé ďalšie lety so spoločnosťami Air France, Emirates a inými v rôznych krajinách.

Krajiny, ktoré som doteraz nemohol osobne navštíviť, sa môže zúčastniť našich internetových prenosov naživo každý prvý víkend v mesiaci. Počas prvého víkendu v novembri bolo k priame￼mu prenosu pripojených 677 počítačov zo 76 krajín. Týmto spôsobom môžu mať účasť na zhromaždeniach aj jednotlivci, skupiny, dokonca celé zbory, pre ktoré nie je možné zúčastniť sa zhromaždení osobne. V Austrálii a na Novom Zélande, v Kanade, Spojených štátoch a Rusku a taktiež v niektorých krajinách Južnej Ameriky máme aj pravidelné rozhlasové a televízne vysielania.

Ja som vykonal svoju časť a vy, moji vzácni bratia a sestry, ste prispeli svojou časťou, svojimi modlitbami a obeťami a Boh Pán daroval viac milosti, ako sme mohli prosiť alebo si predstaviť. Je mocné prežívať, ako skrze zjavenie Svätý Duch uvádza na celej zemi do rovnakého učenia a známosti, áno, do každej pravdy.

V plnej dôvere hľadíme do budúcnosti, pretože vieme, že každým mesiacom a dňom sme bližšie k tej veľkej udalosti, ktorú túžobne očakávame. Už to dlho nepotrvá, než budeme môcť všetci povedať: „On učinil všetky veci dobre!“ (Mk 7:37)

Do roku 2011 želám vám všetkým, moji milovaní bratia a sestry, bohaté požehnanie z hĺbky môjho srdca.

V poverení Božom pôsobiaci

￼

Oznámenie o zhromaždeniach

V Zürichu bude koncoročné zhromaždenie s večerou Pánovou a umývaním nôh v nedeľu 26. decembra 2010 o 14:00 v bielej sále v Ľudovom dome na námestí Helvetiaplatz.

Pretože prelom rokov pripadol tentoraz na víkend, nebude v predvečer nového roku v Krefelde žiadne zhromaždenie, ale ako zvyčajne v sobotu 1. 1. 2011 o 19:30 a v nedeľu 2. 1. 2011 o 10:00.

Počas týchto dvoch dní nebude možnosť nákupov, preto žiadame všetkých, ktorí by chceli prísť, aby sa včas prihlásili u sestry Márie Fleckovej, číslo telefónu 0049 2151 544141. Len tak môžeme pripraviť stravovanie a ubytovanie.

Upozornenie: Zhromaždenie v Zürichu bude v januári tretiu nedeľu, to znamená 16. januára 2011, a začne ako vždy o 14. hodine.

Cesta do Izraela

Ako nám oznámila cestovná kancelária Schechinger, v termíne od 2. do 13. mája 2011 sa opäť môže konať cesta do Izraela. Ak máte záujem o účasť, dajte nám čo najskôr vedieť, aby sme vedeli, či sa naplní minimálny počet 40 osôb.

Kontakt

Slobodná Ľudová Misia

I. Krasku 18, 91705 Trnava

internet: www.misia.sk

email: info@misia.sk

telefón

Orange: 0905 414 701

T-Mobile: 0910 368 473

Pevná linka: 033 5342 991