Kázanie brata Franka

sobota, 1. februára 2014

Veľmi srdečne vás vítame v drahom mene nášho Pána. Nech je požehnanie všemohúceho Boha dnes, zajtra i každého času zjavené. Veríme tak, ako hovorí Písmo, a to hovorí: „Kto verí vo mňa, ako hovorí Písmo, rieky živej vody potečú z jeho vnútra.“ (ev. Jána 7:38) To On povedal o tom Duchu, ktorý mal na nás všetkých prísť a v nás všetkých prebývať. Ako sme to počuli v úvodnom Slove z Títa 3, že On na nás bohato vylial Svojho Ducha a znovuzrodil nás k živej nádeji a z milosti nám daroval nový život. Tomu veríme, pretože tak to Boh určil, a pretože tomu môžeme veriť, stalo sa to v našom živote pravdou.

… pozdravy…

Brat Ngonga nám poslal premocnú správu. V Zambii som poskytol rozhovor v televízii a teraz v sobotu a nedeľu sa tento rozhovor znovu vysiela na všetkých staniciach a dejú sa jednoducho veľké veci – ľudia počujú o Pánu a sú požehnaní.

Jednoducho nádherné, že smieme žiť v čase, keď máme takéto možnosti niesť a posielať Slovo Pánovo do celého sveta. Niesol som ho do celého sveta – do 150 krajín. Dúfam, že všetci pohodlne a pevne sedíte. Keď som sa 25. januára pýtal v spoločnosti Lufthansa, koľko míľ som nalietal počas posledných 25 rokov, tak mi povedali: 5 921 000. Len za posledných 25 rokov – odvtedy majú v spoločnosti Lufthansa tento systém a evidujú nalietané míle. Vedel som, že som stále na cestách, ale toto aj mňa samého prekvapilo. Pýtal som sa ešte raz: Prosím, pozrite sa ešte raz, súhlasí to? Áno súhlasí, 5 921 000 leteckých míľ.

Bratia a sestry, viac ako polovicu života, áno, celý život som posvätil Pánu a vzácnu poslednú zvesť som niesol Jeho ľudu po celej zemi. Myslite na to –v našich dňoch sa plní biblické proroctvo, ktoré náš Pán vyslovil: „A toto evanjelium kráľovstva bude hlásané po celom svete na svedectvo všetkým národom…“ Ako by mohlo byť vtedy možné ísť od jednej krajiny k druhej? Dnes je všetko možné, nielenže môžeme cestovať, teraz môžeme dosiahnuť celý svet.

Včera hovoril náš brat z Iránu o tom, čo Boh tam koná. Po prvýkrát som sa spojil s bratom z Turecka, ktorý ma srdečne pozval, aby som čo najskôr prišiel. Povedal: „Brat Frank, preložili sme tvoje brožúry a kázania brata Branhama, zvesť beží krajinou. Kedy môžeš prísť?“

Takže sú dosiahnuté všetky krajiny zeme – naplnenie Svätého Písma v našich dňoch. Sme jednoducho vďační, že smieme túto časť spásnych dejín úplne vedome prežívať.

Je to jedna vec čítať v ev. Marka 1:1–4, že kráľovstvo Božie započalo tak, ako je napísané u proroka Malachiáša – to je jedna vec – na počiatku. Ako je to teraz na konci? Aj nám Boh z milosti daroval prorocké Slovo – prišlo svetlo v čase večera a my, ako deti zasľúbenia, smieme vidieť z milosti naplnené zasľúbenia, ktoré Boh dal.

Vidíme, čo sa deje vo svete, a obzvlášť to, čo povedal pápež 31. 12. 2013 a čo bolo zverejnené 1. 1. 2014. Sotva sa to odvažujeme čítať: „Kto berie vážne tú poviedku o Adamovi a Eve?“ Potom k tomu dáva svoj komentár, že je každé náboženstvo pravdivé atď. A na záver hovorí: „Tak, ako otec nemôže svoje deti odložiť, tak je Boh Otcom nás všetkých a ani jeden človek na zemi z toho nie je vyňatý. Všetci sú zahrnutí vo všeobecnom zmierení.“ Dokonca sú zmienení homosexuáli a že všetci do toho patria.

Akí vďační môžeme byť, že nám Boh dal poznať, že sme boli stratení, že sme z milosti potrebovali záchranu duše. Ak sa nám Boh nezjaví, tak sme ako ostatní v temnosti a nepoznávame, čo náš Pán povedal v ev. Jána 17:3: „A to je ten večný život, aby znali teba, toho jediného pravého Boha, a toho, ktorého si poslal, Ježiša Krista.“ Potom sa napĺňa aj 1. Jána 10-12: „Ten, kto má Syna, má život; kto nemá Syna Božieho, nemá života.“

Zvestujeme ľuďom pravdivú zvesť a hovoríme: „Boh bol v Kristovi zmieriac so Sebou svet.“ (2. Korinťanom 5:19) Ale toto zmierenie musí byť prijaté a uchopené, aby v nás mohlo z milosti nastať. Musel som myslieť na to, že celý svet je skutočne podvádzaný vo všetkých náboženstvách od narodenia až do smrti. Všetci hovoria o spáse a všetci chcú mať pravdu. Avšak len Boh je pravdivý a každý človek je luhár. Tak je to napísané a tak to skutočne je. Aj to sme už často povedali: Len ten, kto večný život skrze vieru v Ježiša Krista skutočne obdržal, môže večne žiť. Bez večného života nemôže žiadny človek večne žiť, a preto zvestujeme evanjelium Ježiša Krista – evanjelium o milosti Božej a voláme tak, ako vtedy Pavol: „…zmierte sa s Bohom!“, pretože „Boh bol v Kristovi zmieriac so Sebou svet.“ (2. Korinťanom 5:19–20)

Bratia a sestry, bolo by mi milé, a tiež Bohu, ak by sme boli vďačnejší za to, čo Boh z milosti učinil.

Dnes je tu jeden brat z Rumunska, ktorý prišiel s bratmi do kancelárie a položil mi otázku: „Čo vás odlišuje od letničnej cirkvi?“ Rozdiel je veľmi veľký: My neveríme len zasľúbeniu, že Boh vyleje Svojho Ducha na všetko telo, a že ho vylial, my veríme každému zasľúbeniu, ktoré Boh vo Svojom Slove dal, pretože sme deti zasľúbenia, a preto ho vidíme potvrdené.

Vzal som si k srdcu obzvlášť dve miesta Písma, o ktoré by som sa chcel aj s vami podeliť. Ev. Lukáša 19. kapitola – tu je opísané, čo sa stalo, keď náš Pán vošiel do Jeruzalema a znel spev:

„Hosana, ktorý prichádza v mene Pánovom!“

Ale bola tam aj iná skupina, ktorá nespievala, nejasala, ktorá sa nemohla radovať, a tí Pánovi povedali: „Učiteľu, potresci Svojich učeníkov!“ (nem. preklad: „povedz im, aby mlčali“) A Pán povedal: „Hovorím vám, že keby títo mlčali, kamene budú hneď volať.“ Čo to bolo? Oni nepoznali hodinu, v ktorej sa naplnil Zachariáš 9:9:

„Plesaj veľmi, dcéro Siona, pokrikuj radostne, dcéro Jeruzalema! Hľa, tvoj Kráľ príde k tebe, spravodlivý je a plný spasenia chudobný a jazdiaci na oslovi, na osľati, žrebcovi oslíc.“

Keď sa to stalo, tak skutoční veriaci, ktorí poznali, že sa plní biblické proroctvo, jasali, spievali, lámali vetvy, pripravovali a čistili Pánu cestu a prijali Ho. Ale učení Písma a farizeji povedali: „…potresci (umlč) Svojich učeníkov“ A potom prišla odpoveď: „… keby títo mlčali, kamene budú hneď volať.“

Ako je to dnes s nami? Kto nám rozumie, keď Pánu vzdávame chválu za to, čo On učinil s nami, a za zavedenie do Slova Božieho? V ev. Lukáša 19 verš 38:

„Požehnaný Kráľ, ktorý prichádza v mene Pánovom! Pokoj na nebi a sláva na výsostiach!“ Potom verš 39, ktorý som už zmienil. A teraz to prichádza – Pán hľadel na mesto a zaplakal a vo verši 42 povedal: „Ó, keby si aj ty bolo poznalo, a to aspoň v tento tvoj deň, čo je k tvojmu pokoju! Ale teraz je to skryté pred tvojimi očami!“

Bratia a sestry, je to milosť, ktorú nám Boh daroval, poznať v tomto čase celé biblické proroctvo v naplnení…! Ako by sme mali jasať a radovať sa a Pánu za to vzdať česť! Potom prirodzene príde to, čo náš Pán povedal na záver v ev. Lukáša 19:44b: „… nenechajú v tebe kameňa na kameni, ako trest za to, že si nepoznalo čas svojho milostivého navštívenia.“ (nem. preklad)

Čo kázal brat Branham? Poznajte deň a jeho posolstvo! Poznajte, čo Boh zasľúbil! Verte zasľúbeniu a majte účasť na tom, čo sa deje. Venujme sa chvíľu tomu, čo je napísané v Zachariášovi 9. Tu je predpoveď toho, čo sa malo stať, a tam (ev. Lukáša 19) máme záznam toho, ako a kedy sa to stalo. Zachariáš 9:9:

„Plesaj veľmi, dcéro Siona, pokrikuj radostne, dcéro Jeruzalema! Hľa, tvoj Kráľ príde k tebe, spravodlivý je a plný spasenia chudobný a jazdiaci na oslovi, na osľati, žrebcovi oslíc.“

Potom môžeme čítať, čo sa stalo potom, a, bratia a sestry, tu prichádza niečo premocného. V Zachariášovi 9 čítajme ďalej verš 16: „A daruje Pán, ich Bôh, toho dňa víťazstvo…“ (nem. preklad) A hneď potom prejdeme do kapitoly 10: „Žiadajte od Pána dážď v čas pozdného dažďa jarného, od Pána, ktorý činí blesky, a dá im hojný dážď, každej byline na poli.“

Biblické proroctvo je skutočne dané tak, že prvý a druhý príchod – to, čo je určené pre Izrael a Cirkev – je zobrazené v prorockom Slove.

Prejdime s tým do Žalmu 118, pretože ten je zmienený v ev. Lukáša 19. Tu stojí ešte raz všetkým známy Žalm 118 – od verša 22:

„Kameň, ktorý zavrhli stavitelia, stal sa hlavou uhla. Od Pána sa to stalo a je to divné v našich očiach.“

Teraz príde Slovo adresované nám, od verša 24:

„Toto je deň, ktorý učinil Pán; plesajme a radujme sa v ňom! Prosím, Pane, spas! Prosím, Pane, daj zdaru! Požehnaný, ktorý prichádza v mene Pánovom. Dobrorečíme vám, ktorí ste z domu Pánovho.“

Je to skutočne premocné, keď čítame tieto biblické miesta. Vráťme sa k tomu ešte raz. Židia skutočne čakali na tú veľkú udalosť príchodu Mesiáša, a keď prišiel, tak nepoznali deň, hodinu a naplnenie biblického proroctva a Pán musel vysloviť rozsudok. Viete, prečo to nepoznali? Pretože neprijali predchodcu, ktorého Boh zasľúbil, ale zostali v tom, čo už desaťročia, storočia alebo aj tisícročia praktizovali. Ak Pán predsa zreteľne povedal: „Pošlem vám proroka Eliáša…“ v súvislosti s naším časom, tak Boh mieni, čo hovorí, a hovorí, čo mieni. A ohľadom celého letničného hnutia môžeme povedať: Kto neverí každému zasľúbeniu, ten ho nemôže vidieť, nemôže ho prežiť a nemôže ho posúdiť v naplnení. Čo je nám to potom platné.

Pred krátkym časom bolo na svete 550 miliónov letničných a charizmatikov, teraz je to už 561 miliónov na celej zemi. Všade charizmatika, všade sa prorokuje, všade je hudba, všade sa všetko deje, ale všetci prechádzajú pomimo toho, čo Boh pre tento čas zasľúbil, a to je tá veľká núdza. A preto môžeme byť, bratia a sestry, skutočne vďační. Povedzme to úplne jasne: kto prijal službu Jána Krstiteľa, kto jemu uveril, bol pripravený prijať Pána. To bol zmysel a účel zasľúbenej služby pri prvom príchode Krista. Ako je to dnes? My predsa neoslavujeme žiadneho človeka, my len hovoríme to, čo Boh povedal vo Svojom Slove. A blahoslavení sú tí, ktorí môžu veriť tak, ako hovorí Písmo.

Pred krátkym časom som to tu už zmienil. V Novom zákone je viac ako 140-krát zmienený Starý zákon slovami „tak ako hovorí Písmo“, „tak ako je napísané“. Je spomenutý viac ako 140-krát a priamo v Novom zákone je napísané – „ako hovorí Písmo” – a na tom záleží. Dohromady máme v Novom zákone predsa viac ako 144 miest, ktoré ukazujú naplnenie zo Starého zákona. Ale viac ako 140-krát je použitý výraz „ako hovorí Písmo“ alebo „ako je napísané“. A o to sa jedná. Nie to, čo hovoria ľudia, ale späť k Slovu Božiemu, späť k tomu, čo povedal Boh.

Aj to sme tu pred krátkym časom zmienili. Všetci tí, ktorí uverili Jánovi Krstiteľovi, uverili Bohu, pretože Boh dal zasľúbenie a oni poznali, že Ján bol muž poslaný od Boha so zvesťou pre ten čas.

Prečo musel potom Pán vysloviť rozsudok? Nielen nad farizejmi a učenými Písma, ale všeobecne.

„Ó, keby si aj ty bolo poznalo, a to aspoň v tento tvoj deň, čo je k tvojmu pokoju!“

Ak by si malo účasť na zasľúbení, na naplnení, tak by som nemusel oznámiť súd! Tak by tu mohol ostať jeden kameň na druhom, ale „…pretože si nepoznalo čas svojho navštívenia…“ „…nenechajú v tebe kameňa na kameni…“!

Bratia a sestry, veľká a neopísateľná milosť, ktorú nám Boh skutočne daroval, spočíva v tom, že smieme veriť tak, ako hovorí Písmo. V ev. Lukáša 24 náš Pán otvoril Svojim učeníkom porozumenie pre Písmo, aby mohli zaradiť všetko, čo naplnilo. A o to sa dnes jedná. Nielen navonok zvestovať evanjelium, ale zvestovať plné evanjelium, plnú spásu so všetkým, čo k tomu náleží. A ak v Zjavení 14:6 stojí, že večne platné evanjelium bude zvestované všetkým národom, tak sme jednoducho vďační, že Boh mohol použiť proroka, aby nás zaviedol späť k Biblii, späť k tomu, čo Boh povedal, a že aj my môžeme veriť tak, ako hovorí Písmo. Či je to téma Božstva, krstu, večere Pánovej, pádu do hriechu, vyvolenia, predurčenia… úplne jedno, akú tému by sme vzali, všetko nám Boh skrze Ducha zjavil a zaviedol nás do hlbín Božstva, pretože tak je to napísané: „Duch spytuje všetko, aj hlbiny Božie.“ (1. Korinťanom 2:10)

Ak teda hovoríme o službe, ktorú Boh daroval bratovi Branhamovi, tak len preto, lebo sme poznali deň milostivého Božieho navštívenia, pretože sme poznali, že sme došli na koniec dňa milosti. A predtým ako „…príde deň Pánov, veľký a strašný…“ (Malachiáš 4:5), predtým ako sa „…slnce sa zatmie, a mesiac nedá svojho svetla…“ (ev. Matúša 24:29, ev. Marka 13:24) – tak Boh predsa osobne povedal – „…JA vám pošlem proroka Eliáša … a on obráti … srdce synov na ich otcov…“!

A to smieme teraz prežívať. Smieme vidieť, počuť a mať účasť na tom, čo Boh práve teraz koná. A hovorme aj o tom priamom povolaní, ktoré bolo dané mužovi Božiemu. Už v roku 1933 mal to premocné prežitie: „Tak ako bol Ján Krstiteľ poslaný pred prvým príchodom Krista, tak si ty poslaný so zvesťou, ktorá predíde druhému príchodu Krista.“ Áno. Prorok mal svoju službu a mohol odísť domov. Tak ako Ján Krstiteľ nebol viac na zemi, keď sa stalo spasenie na kríže Golgoty, tak tu viac nemusel byť ani brat Branham, ale zvesť. A to je to premocné.

Kto správne číta Izaiáša 55, ten ešte raz zistí, že Pán povedal:

„…Moje Slovo, ktoré vyjde z Mojich úst; nenavráti sa ku Mne prázdne, ale vykoná to, čo sa mi ľúbi, a podarí sa mu to, na čo ho pošlem.“

A podarí sa mu to. Takže nie je to zvestovateľ, kto to vykonáva, ale zvesť. Boh berie poslov, ale zvesť nám zostáva. Boh síce vzal všetkých prorokov a apoštolov k Sebe, ale to, čo nám bolo skrze nich od Boha zverené, to nám ostalo a to smieme po celej zemi zvestovať. Jemu kráča víťazstvo v ústrety. Náš Pán je víťaz z Golgoty. Podľa tela smrteľný, aby mohol vziať všetko na Seba a mohol nám z milosti darovať spasenie. Ale na tretí deň vstal z mŕtvych.

„Smrť, kde je tvoj osteň? Kde, peklo, tvoje víťazstvo? … vďaka Bohu, ktorý nám dáva víťazstvo skrze nášho Pána Ježiša Krista.“ (1. Korinťanom 15:55)

V prorokovi Izaiášovi 44 máme tiež výroky, ktoré sú hodné toho, aby sme ich dnes večer čítali – Izaiáš 44, čítajme verš 1:

„A tak teraz počuj, Jakobe, môj služobníku, a Izraelu, ktorého som si vyvolil! Takto hovorí Pán, ktorý ťa učinil a ktorý ťa utvoril od života matky a pomáha ti: Neboj sa, môj služobníku, Jakobe a Ješurún, ktorého som si vyvolil…“

A potom verš 3: „…lebo vylejem vody na žíznivé a potoky na sušinu; vylejem svojho Ducha na tvoje semä a svoje požehnanie na tvojich potomkov…“

Je to jednoducho premocné. O čo sa jedná dnes? Jedná sa o originálne semeno. Dnes som priniesol najdlhšie kázanie brata Branhama – trvalo 6 hodín 29 minút. U nás vydané v dvoch brožúrach, kázané 18. marca 1962. Leží mi skutočne na srdci, aby sme si povedali, že nám bolo zverené originálne semeno Slova. Keď bol bratovi Branhamovi ukázaný glóbus, čo videl? Videl najprv muža oblečeného v bielom, ktorý rozsieval, a hneď potom muža oblečeného v tmavom, ktorý sial svoje semeno… Brat Branham potom videl, ako semeno vzišlo, ako prišlo sucho a potom prišiel dážď. A keď prišiel dážď, tak sa pšenica vzpriamila a kričala: „Chvála, chvála, chvála“. Potom sa vzpriamil aj kúkoľ a volal: „Chvála, chvála, chvála“. A potom brat Branham povedal: „Milovaný Pane, tomu nerozumiem. Tú časť s pšenicou rozumiem, ona bola veľmi zvädnutá, vzpriamila sa a mohla zvolať „Chvála, chvála…“, ale kúkoľ bol na rovnakom poli, prijal rovnaký dážď a potom zaň Bohu ďakoval. Ale kúkoľ zostáva kúkoľom a pšenica zostáva pšenicou.

Bratia a sestry, ak v ev. Matúša 13 čítame pozorne, tak vieme, čo náš Pán povedal: „Nechajte oboje spolu rásť až do žatvy…“ Ale len do žatvy! Pred zozbieraním úrody, tak to Boh Pán povedal, že pošle anjelov, ktorí odstránia všetky prekážky z kráľovstva Božieho, z pšeničného poľa. A v tom je tajomstvo. Potom brat Branham povedal: Všetky denominácie sú zviazané ako snopy a budú dokonale zjednotené v Svetovej rade cirkví.

Bratia a sestry, úroda – pšenica môže byť zozbieraná len tam, kde už viac nie je žiadny kúkoľ. Len tam, kde bola siata čistá pšenica, bude zožatá len čistá pšenica. Počas žne nebude žiadny kúkoľ. Nie. Pán Svoje humno dôkladne vyčistí a do Svojej sýpky pozberá len pšenicu a kúkoľ potom spáli. Ak to tak teraz čítame a prežívame, ako sa všetko zjednocuje, áno, dokonca aj v spolkovom parlamente (v Nemecku). To si musíme raz predstaviť. Tam hovorí ten muž, ktorý stojí pred spolkovou radou: „Čo máme robiť? Nie sme všetci jedno?“ a potom stále znova: „Ekuménia teraz! Ekuménia teraz! Ak nie teraz, tak kedy? Teraz!“ A čo vidíme? Zjednotenie. Zjednotenie všetkých cirkví a všetkých náboženstiev, vidíme, ako sa všetko zjednocuje. A práve tak vidíme, ako je Cirkev živého Boha volaná von a je jedno srdce a jedna duša. Bratia a sestry, tak iste, ako sme rozsievali len čisté Slovo Božie, tak isté je, že len čisté Slovo Božie budeme žať. A všetci, ktorí Slovo prijali, sú pravé Božie semeno.

Z kázania brata Branhama prečítam:

„Všetci synovia a dcéry sú predurčené. Súvisiace biblické miesta si hneď prečítame, je to Efezským 1:5. Sme predurčení. Ako? Kristus je originálne semeno. A toto originálne semeno bolo predurčené skrze Božie predzvedenie. Boh vedel, že príde pád do hriechu a predurčil Ho k tomu, aby zaujal naše miesto. Pochopili ste to? Všetci synovia a dcéry Božie sú predurčení.“

Ďalší odsek: „Boh takto predzvedel a predurčil svet synov a dcér. Predurčil ich byť tam. Nevera voči Slovu spôsobila kríženie, zmiešanie, ale Boh nás presadil späť, aby ste viac nemuseli byť skrížením alebo zmiešaninou. Prídete priamo späť k originálnemu Slovu a smiete byť synom Božím tak, ako bol On.“

A ešte jeden citát z tohto kázania: „Povedzte mi, či som vám čo i len raz niekedy oznámil niečo, čo sa nenaplnilo! Povedzte mi, či Boh čo i len raz nepotvrdil a nenaplnil to, čo povedal, a to tak, ako to povedal!“

A potom prichádza dôležitý citát: „Ak je teda semeno Slova predurčené tak, ako bol predurčený On, a prijme rovnakú vodu, tak je Cirkev dneška predurčená Nevesta. Boh povedal, že bude mať Nevestu bez vrásky a bez úhony. Keď potom prišiel na Krista Duch, skladal svedectvo o Slove Božom. A keď voda, Duch Boží padne na semeno Slova, tak kráľovské semeno viery Abraháma v Slovo Božie, splodí rovnaký druh úrody.“

Jedná sa jednoducho o to, bratia a sestry, aby sme boli skutočne znovuzrodení z rovnakého Slova a z rovnakého Ducha k živej nádeji. Preto zvestujeme plné evanjelium a k tomu jednoducho patrí aj to hlavné zasľúbenie pre tento čas.

Ešte niekoľko dôležitých riadkov: „Boh však z malej skupiny pravého semena Slova Kristu privedie milovanú Nevestu, pannu Jeho Slova. A skrze nich a v nich sa naplní všetko, čo je zasľúbené pre Jeho Slovo v panne, ktorá nepozná žiadne ľudské dogmy.“

My poznáme len Slovo Božie, ktoré ostáva na veky! Ešte mnoho by sme mohli čítať: „On k nám prišiel – skrze pannu sa narodil do tohto sveta. To všetko sa stalo kvôli nám. Práve tak teraz panna prijme Jeho Slovo a povie: Nech sa mi stane podľa tvojho Slova.“

To sme tu predsa nedávno zmienili: Tak, ako bolo dané zasľúbenie Márii a ona uverila, a v tom momente prišiel na ňu Duch Boží, a preto zazneli slová: „…to, čo je v nej splodené, je zo Svätého Ducha.“ (ev. Matúša 1:20) Čo je znovuzrodenie? Znovuzrodenie je nadprirodzené dielo Božie v tvojej a mojej duši. Znovuzrodení k živej nádeji. Ale tak, ako v prirodzenom nemôže nastať narodenie bez predchádzajúceho počatia, tak sa to musí stať aj s nami, že je do nás vložené Slovo a príde na nás Svätý Duch a z milosti v nás stvorí nový život.

Potom brat Branham ešte hovorí: „Slovo a zmýšľanie Krista je v Neveste, a tak jej ukazuje, čo On chce zo Svojho Slova konať.“ Len z Jeho Slova vieme, čo On chce konať. Potom hovorí: „Celé Slovo Božie je Tak hovorí Pán!“

V súvislosti s ev. Jána 17:4 a a 19:28: „On nedoviedol všetko k záveru. Vtedy konal to, čo bolo určené pre ten čas.“ My všetci vieme, čo je napísané v ev. Jána 17. Prečítajme to, aby všetci vedeli, že je to tak napísané. To, čo sa vtedy stalo, bolo dôležité a je nám to oznámené v Slove Božom, ale teraz musíme vedieť, čo Boh koná v našom čase. A tom máme tu – čítajme z ev. Jána 17 verš 4:

„Ja som Ťa oslávil na zemi; dielo som dokonal, ktoré si mi dal, aby som vykonal.“ Aké dielo dokonal? Dielo spásy! Cena bola zaplatená. A tu v ev. Jána 19:28 predsa stojí: „A potom vediac Ježiš, že je už všetko dokonané, aby sa cele naplnilo Písmo: ‘Žíznim!' … a povedal: Dokonané je!“ Dielo spásy sa stalo. Čo sa deje teraz? Teraz sa deje dokončenie, korunovanie diela spásy v Cirkvi-Neveste nášho Pána Ježiša Krista. Preto musíme zdôrazniť, že zasľúbenia, ktoré Boh dal pre prvý príchod Krista, sa vtedy naplnili. Teraz, v tento deň spásy, na konci času milosti sa skutočne jedná o to, veriť tak, ako hovorí Písmo, a mať účasť na tom, čo Boh práve teraz koná.

Čítajme k tomu listu Rimanom 9:28 (nem. preklad): „…pretože Pán Svoje Slovo na zemi vykoná tak, že veci iste a ranu za ranou nechá prebehnúť.“

Čo sa stalo vtedy, keď zvolal: „Je dokonané!“ a Pán mohol povedať: „…dielo som dokonal, ktoré si mi dal, aby som vykonal.“ To bolo dielo spásy, ktoré sa stalo na golgotskom kríži. Svätá krv Novej zmluvy bola preliata. Je dokonané. Spásne dielo bolo vykonané. Ale teraz, na konci času milosti, sa musí naplniť a naplní sa to, čo sme práve čítali. „Pretože Pán vykoná Svoje Slovo iste, ISTE tak, že nechá prebehnúť jednu ranu za druhou.“ Kde je Amen? Amen. Áno. Chválený a velebený nech je Pán, náš Boh. Z milosti smieme mať na tom plnú účasť.

Zhrňme, čo sme dnes v mene Pánovom chceli povedať. Semeno Božie, Slovo Božie bolo siate, a tak iste, ako náš Pán ako pšeničné zrno padol do zeme, zomrel a vzišiel, tak iste celé pšeničné pole bolo skrze Božie predurčenie v Božom pláne a my všetci sme boli rovnako ako Syn Boží zrodení z Ducha. A čo sa stane? Pán bude zbierať pšenicu do sýpky. Dovoľte mi ešte raz zdôrazniť! Nie pšenicu aj plevel! Nie. Na úplný záver, keď bude na konci zberaná pšenica, nebude medzi pšenicou žiadny plevel.

Vy o tom viete, už som tu niekoľkokrát spomenul, ako mi Pán ukázal to obrovské pšeničné pole. Narodil som sa na vidieku – viem, ako sa pšenica seje, a viem, ako sa žne. Viem, že na okraji rastie plevel. To pšeničné pole, ktoré som videl, bolo skutočne už trochu pripálené od slnka. Bolo vidieť, že to nebol len čas žne, ale už trochu neskoršie. Povedal som: „Pane, už je príliš neskoro. Nemôžem úrodu zozbierať.“ Všetci toto svedectvo poznáte. A potom prišiel zber úrody – ani jeden bodliak, žiadna burina, nič, vôbec nič, bola zbieraná len čistá 100-percentná pšenica a tak to bude, tak to už teraz je a tak to bude. A ako sme už povedali, Pán pošle Svojich poslov a všetko bude zviazané a na úplný záver bude zožaté čisté sväté pšeničné pole.

Prečítajme si k tomu ešte jedno biblické miesto z ev. Marka – o pšenici, ktorá je siata. Potom si viac nemusíme robiť žiadne starosti, pšenica vzíde, môžeme si ľahnúť a spať, a keď príde žatva, tak bude zrelá. Tak to tu stojí napísané. Vy poznáte to miesto. Človek, ktorý pšenicu sial, si môže ľahnúť a môže vo dne i v noci odpočívať, a to, čo bolo zasiate, to vzíde. Tu to máme, v ev. Marka 4 od verša 26:

„A vravel: S kráľovstvom Božím je to tak, ako keby človek hodil semä na zem a spával by a vstával vodne i v noci, a semä by vzchádzalo a rástlo, že sám nevie ako…“

Nič k tomu nemôže pridať! Ale najprv sa musí rozsievať! Semeno musí padnúť na úrodnú pôdu! A Slovo, ktoré je nám zvestované, nám musí byť zjavené! Inak príde nepriateľ a berie ho preč.

A potom stojí vo verši 28: „…lebo zem donáša úrodu sama od seba, najprv bylinu, potom klas a potom plné ovocie v klase.“ Halelujah! Chválený a velebený buď Pán, náš Boh! Aj keď sme túto plnú zrelosť ešte neprežili, sme pšeničné pole v tomto čase a môžeme si byť vo dne i v noci istí, že Boh z milosti daruje vzrast a že pri žatve bude pšenica skutočne zrelá a bude vzatá do nebeskej sýpky. Takže my tomu nemôžeme nijako pomôcť. Buďte úprimní! Čo viac môže rozsievač ešte urobiť okrem toho, že pripraví pôdu. Potom si môže už len ľahnúť a vstať, môže sa prechádzať alebo pracovať na niečom inom. Ale čo bolo ako semeno zasiate, to vzíde. Najprv steblo, ako sme čítali, zelené steblá, potom klasy a potom plná pšenica v klasoch.

Na základe Slova Božieho je teraz zvestované pravé Slovo a všetci, ktorí sú z Boha, počujú Slovo Božie. Všetci, ktorí sú z Boha, veria každému zasľúbeniu a prijímajú a uchopia každé Slovo Božie. A to nás, bratia a sestry, skutočne odlišuje od všetkých ostatných cirkví.

Aj to môžeme ešte povedať: Najprv sial rozsievač dobré semeno a potom prišiel nepriateľ, a keď ľudia pospali, zasial svoje semeno. A to nás vedie späť k záhrade Eden, späť k zvedeniu, späť k tomu, aby sa nikto s nepriateľom nepúšťal do nejakej diskusie o Slove Božom. Slovo Božie nie je dané, aby sme o ňom diskutovali, Slovo Božie je nám dané, aby sme mu verili tak, ako je povedané a ako je napísané. A tak iste, ako je zvestovanie pravého Slova to originálne semeno, tak iste príde potom nepriateľ a rozsieva svoje výklady – svoje semeno. Aj v zboroch konečného času máme oboje. Nielen všade inde, ale aj v zboroch zvesti konečného času máme oboje. Na jednej strane je siate semeno Slova a na druhej strane povstali muži… A tu mi bolo skutočne nápadné, že Sväté Písmo hovorí, že povstali muži, nie poslovia Boží alebo služobníci Boží, ale muži povstanú a budú rozširovať zhubné učenia. Pravý služobník Boží káže a učí pravé Slovo Božie – nič z toho neberie preč, nič k tomu nepridáva, nič nevykladá, ale všetko ponechá v origináli.

Na záver smieme povedať: Boh Svoj ľud v tomto čase milostivo navštívil, daroval nám z milosti zjavenie Svojho Slova a toto Slovo sme smeli ako Božie semeno niesť do celého sveta. A povedzme to ešte raz: Semeno, ktoré bolo siate, vzíde, dozrie a bude vzaté, keď sa Pán vráti. Všetko ostatné ostane späť a je určené na spálenie.

Na začiatku sme čítali z listu Jána a z ev. Lukáša, že náš Pán musel plakať, pretože ľud izraelský nepoznal hodinu milostivého navštívenia Božieho – hodinu, v ktorej sa naplnilo biblické proroctvo.

Bratia a sestry, aj dnes je to tak: len ten, kto našiel milosť pred Bohom, pozná čas a hodinu, pozná zasľúbenie a zvesť, otvorí sa, prijme a uchopí Božie semeno Slova.

Povedzme to ešte raz: Vo viac ako 3 000 kázaniach som dodnes nekázal žiadne zmiešanie, kázal som len originálne Slovo. A originálne Slovo je Božie semeno. Ak toto semeno padlo do tvojho srdca, bude ako každé semeno plodiť podľa svojho druhu. Nebude to žiadne zmiešanie, žiadna burina.

Tak vidíme, že Boh v našom čase daroval milosť, že nielen svedčíme o tom, čo Pán učinil vtedy, ale skutočne na základe Slova Božieho môžeme vydať svedectvo o tom, čo Boh teraz koná na celej zemi.

Slovo je semeno a deti kráľovstva sú to vzídené semeno. Ev. Matúša 13:37 a 38. Čo zasial nepriateľ je jeho vec, my sa zaoberáme kráľovstvom Božím, Slovom Božím a vôľou Božou. A aj to musíme stále znova opakovať: Len ten, kto je v Slove Božom, môže byť vo vôli Božej. Preto sa pre nás Slovo stalo takým veľkým. A Pán priamo potom, čo toto povedal, vyslovil: „Blahoslavené sú vaše oči, pretože vidia, a vaše uši, lebo počujú.“

Boh, ten Pán, milostivo vzhliadol na Svoj ľud. Na konci dňa spásy sme počuli poslednú zvesť a Božie semeno Slova bolo zasiate a vzíde z toho Nevesta bez poškvrny a vrásky – nie skrze tvoju alebo moju námahu, ale v tebe a vo mne spôsobené skrze Ducha Božieho. V celom krvou vykúpenom zástupe pôsobia spoločne Duch a Slovo a my smieme mať na tom účasť.

Jemu, tomu všemohúcemu Bohu nech je vzdaná úcta, chvála a klaňanie za to, že smieme veriť tak, ako hovorí Písmo a že smieme prežiť, že sú všetky zasľúbenia áno a amen. Potvrdzujeme to a vzdávame Boh z celého srdca vďaku.

Už len slovo všetkých, ktorí k tomu prichádzajú po prvýkrát, mladých i starých. Ak je pre vás niečo nové a ešte tomu úplne nerozumiete, modlite sa k Bohu, aby vám otvoril porozumenie, ale verte každému Slovu. Len ak Slovu a zasľúbeniu veríme, tak nám bude zjavené. Ak neveríme, tak s nami Boh vôbec nemôže hovoriť, tak nám vôbec nemôže byť zjavené. Preto náš Pán povedal: „Kto verí vo Mňa, ako hovorí Písmo…“ Písmo je Alfa a Omega, je to Božie Slovo, ktoré ostáva naveky, a toto Slovo sme z milosti smeli zvestovať.

Všemohúci Boh, ktorý na Svoj ľud milostivo pohliadol, nech požehná všetky národy na celej zemi. On skutočne na celej zemi volá Svoj ľud von a všetci vyvolení počujú Jeho hlas, veria Jeho zasľúbeniam a majú podiel na tom, čo Boh teraz koná. Jemu, tomu všemohúcemu Bohu nech je vzdaná chvála a česť na všetky veky. Halelujah.

Povstaňme a spoločne sa modlime. Spievajme predtým chorus Tak jakýž jsem.

Taký, aký som, tak to musí byť.
Nie moja sila, ale Ty sám.
Tvoja krv ma obmýva od hriechu do čista,
Ó, Baránku Boží, idem, idem.

Taký, aký som, tak to musí byť.
Nie moja sila, ale Ty sám.
Tvoja krv ma obmýva od hriechu do čista,
Ó, Baránku Boží, idem, idem.

Zotrvajme v modlitbe.

Sme v prítomnosti Božej a aj toto zhromaždenie prinesie ovocie pre večnosť. Daruje nám absolútnu istotu, že sme v Slove Božom a vo vôli Božej a že smieme poznať, čo Boh práve teraz na zemi koná. Nás nemusel odsúdiť a nad nami povedať: „Ó, keby si aj ty bolo poznalo, a to aspoň v tento tvoj deň, čo je k tvojmu pokoju!“ a potom povedať, čo sa má stať. K nám volá: „Vy môj ľud, vy ste moje Slovo počuli, Môjmu Slovu ste uverili, ktoré bolo ako semeno siate do vašich sŕdc. Vy ste moji synovia a moje dcéry a Ja vylievam Môjho Svätého Ducha na vás a tvorím nový Boží život vo vás všetkých.“ Jemu buď všetka česť. Halelujah.

Bratia a sestry, z presvedčenia môžeme zvolať: „Dnes sa naplnilo toto Písmo pred našimi očami.“ Zasľúbenie, že pošleš proroka predtým, ako príde deň Pánov veľký a strašný, sa naplnilo. Ďakujeme Ti za to zo srdca. Napĺňa sa aj to, že evanjelium o kráľovstve Božom bude kázané ku svedectvu všetkým národom a potom príde koniec. Aj všetky zasľúbenia pre Izrael a všetko, čo bolo predpovedané – všetko sa v našom čase napĺňa. Smieme vždy znova zvolať: „Dnes sa toto miesto Písma naplnilo pred našimi očami.“

Predtým ako sa spoločne modlíme, dovoľte mi spýtať sa: Kto by chcel byť zahrnutý do modlitby? Máme modlitebné priania? Možno obzvlášť tí, ktorí počujú Slovo po prvýkrát – žeby ste Slovo vo viere mohli prijať, aby vám mohlo byť zjavené. Aby ste mali vnútorný súhlas ku každému Slovu Božiemu.

Keď sa brata Branhama pýtali: „Aké je absolútne znamenie, že ste skutočne prijali Svätého Ducha? Je to užívanie darov?“ A Pán mu dal odpoveď: „Pravým znamením, že sme Svätého Ducha skutočne prijali, je, že veríme každému Slovu Božiemu.“ Každé Slovo Božie je inšpirované skrze Svätého Ducha a my veríme každému Slovu Božiemu. A každé Slovo Božie je Božie semeno, ktoré bolo zasiate do nášho srdca.

Nebeský Otče, zo srdca Ti ďakujeme za večne platné evanjelium Ježiša Krista, nášho Pána. Ďakujeme Ti aj za tento večer a prosíme Ťa, požehnaj na celej zemi, vo všetkých národoch a jazykoch. Vyvolaj Svoj ľud von! Toto je hodina, deň Božieho milostivého navštívenia. Milovaný Pane, prosím Ťa, aby všetci praví vyvolení poznali hodinu, zvesť a naplnenie biblického proroctva a mali účasť na tom, čo Ty teraz konáš. Požehnaj všetkých, ktorí sú tu zhromaždení, a všetkých, ktorí sú pripojení cez internet, a doveď Svoje dielo k záveru, k dokonaniu tak, ako si dokonal a dokončil dielo spásy, tak dokonaj aj Svoje dielo spásy v Tvojej vyvolenej Cirkvi a potvrď Svoje Slovo pri nás a skrze nás všetkých. Ďakujeme Ti za víťazstvo z Golgoty a za zvesť.

Teraz Ťa prosíme, zachráň všetkých, osloboď všetkých a buď milostivý ó, Pane a potvrď teraz Svoje Slovo v našom strede, pretože si prítomný. Nech si chválený a velebený. Ty uzdravuješ, zachraňuješ, oslobodzuješ a žehnáš. Tebe, tomu všemohúcemu Bohu chvála. Jasajte vo svojom Bohu! Halelujah.

Spievajme chórus Ty si hoden.

Ty si hoden, ty si hoden
ty si hoden, Pane
Prijať chválu česť
vyvyšovanie a klaňanie.
ty si hoden, Pane
Glory, glory, halelujah
Tvoja pravda kráča vpred.

Modlitba dvoch bratov…

Ó Bože, moje srdce je pohnuté ďakovať Ti za to, čo sa i dnes z milosti stalo. Za to, že Slovo, ktoré vyšlo z Tvojich úst, sa nevráti k Tebe prázdne, ale vykoná, k čomu si ho poslal. Ďakujem Ti za všetkých mojich bratov a sestry. Za to, že sme všetci našli pred Tebou milosť poznať čas, hodinu a zvesť a mať na tom účasť. Milovaný Pane, pozdvihni Ty Svoju tvár nad nami všetkými a daruj nám všetkým milosť zo srdca veriť a zo srdca konať Tvoju vôľu. Tebe vzdávame všetku chválu a všetku česť teraz a na všetky veky. Ty si Svoje dielo spásy dokonal a ukončil a zvolal si: „Je dokonané!“ Krv Novej zmluvy tiekla, sme zmierení a dostali sme odpustenie, milosť, spásu a večný život. Ďakujeme Ti, že Svoje dielo spásy vo všetkých veriacich, vo všetkých vyvolených teraz dokonáš a že na tom smieme mať účasť.

Milovaný Pane, Tebe posväcujem Tvoj krvou vykúpený zástup – Tebe náleží, je Tvojim vlastníctvom. Požehnaj ich z bohatstva Svojej milosti. Tebe buď klaňanie a chvála prinesená za všetko v Ježišovom svätom mene. Halelujah. Amen.

Chvála, česť a oslavovanie buď naveky prinášané
Tebe, Baránkovi, ktorý si nás spasil od hriechu!
Haleluja, buď chválen, Halelujah, Amen!
Haleluja, buď chválen, Pane požehnaj nás.