„Ježiš Kristus je ten istý včera, dnes a až na veky.“

(Žd 13:8)

OBEŽNÝ LIST apríl – máj 2019

Veľmi srdečne zdravím všetkých bratov a sestry po celom svete v drahom mene nášho Pána Ježiša Krista miestom z Písma z 2. Petrovej 3:9:

„Neodkladá Pán váhajúc so zasľúbením, ako ho niektorí majú za takého, ktorý váha a odkladá; ale zhovieva vzhľadom na nás, pretože nechce, aby niektorí zahynuli, ale aby všetci prišli k pokániu.“

Zasľúbený návrat Krista bol hlavnou témou v časoch apoštolov a je hlavnou témou pre všetkých biblicky veriacich aj dnes. Keď Pán v Matúšovi 24:1-3 predpovedal zničenie chrámu, položili mu učeníci 3 rôzne otázky:

1. Kedy to bude?
2. Čo bude znamením Tvojho príchodu?
3. … a skonania sveta?

V prvom liste Korinťanom 15 apoštol písal o prvom a druhom vzkriesení a vysvetlil:

„Lebo ako v Adamovi všetci zomierajú, zrovna tak i v Kristovi všetci budú oživení. Ale jeden každý vo svojom vlastnom poriadku: prvotina Kristus, potom tí, ktorí sú Kristovi, za Jeho príchodu, potom koniec …“ (1Kor 15:22-24) Sväté Písmo opisuje rôzne príchody, ale len jeden „návrat“ Krista (Jn 14:1-3).

Skutky apoštolov 3 zdôrazňujú, čo sa musí stať s každým jednotlivcom pred zasľúbeným návratom Ježiša Krista: „A tak čiňte pokánie a obráťte sa aby sa vytreli vaše hriechy, aby prišli časy občerstvenia od tvári Pánovej, a aby poslal predurčeného vám Krista Ježiša …“ (Sk 3:19-21) Úplné odpustenie hriechov a absolútne ospravedlnenie vierou v dokonanom vykúpení musí každý jednotlivec osobne prežiť tak, aby mohol Pán poslať časy občerstvenia. Duchovné prebudenie a obnovenie, ktoré dal Boh Pán Svojmu ľudu skrze vyliatie Svätého Ducha na začiatku, bolo zasľúbené pred návratom Pána aj nám.

„… ktorého však musí prijať nebo až do časov napravenia všetkého, o čom hovoril Boh skrze ústa všetkých Svojich svätých prorokov od veku.“ (Sk 3:21) Návrat Ježiša Krista môže nastať, až keď bude teraz na záver kázaná tá istá zvesť, aká bola zvestovaná na začiatku. Takže nejde len o občerstvenie a prebudenie skrze Božieho Ducha, ale o úplné napravenie všetkých veci v Cirkvi tak, ako to bolo v učeniach a živote na začiatku v prvotnej Cirkvi.

Biblické usporiadanie

V biblickom proroctve Starého zákona bolo predpovedané všetko, čo je súčasťou celého Božieho plánu spásy – či už sa to týka Izraela, Cirkvi alebo národov a taktiež to, čo sa malo stať pri prvom príchode Spasiteľa a čo sa stane pri Jeho druhom príchode a potom.

V Lukášovi 24 povstalý Pán zjavil Svojim učeníkom, že sa muselo stať všetko, čo bolo o Ňom napísané v zákone, Žalmoch a v prorokoch. Potom im dal porozumenie, aby dokázali všetky tieto veci rozpoznať. Ešte dnes sa napĺňa všetko, čo je pre toto časové obdobie napísané v Starom a Novom zákone, a verný Pán pre tieto veci otvoril naše porozumenie. Z milosti Božej poznávame zasľúbenia, ktoré sa naplnili vtedy, a aj tie, ktoré sa napĺňajú v našom čase.

V Matúšovi 3:3 napríklad nachádzame potvrdenie, že Boh v Jánovi naplnil zasľúbenie z Izaiáša 40:3: „Lebo toto je ten predpovedaný skrze proroka Izaiáša, ktorý povedal: Hlas volajúceho na púšti: Prihotovte cestu Pánovu, čiňte priame Jeho chodníky!“

Pri prvom príchode Krista sa naplnila aj prvá časť Malachiáša 3:1, a to skrze službu Jána Krstiteľa: „Hľa, posielam Svojho anjela, a upraví cestu pred Mojou tvárou.“ Náš Pán to potvrdil v Matúšovi 11:9-10: „Lebo toto je ten, o ktorom je napísané: Hľa, ja posielam Svojho anjela pred Tvojou tvárou, ktorý pripraví Tvoju cestu pred Tebou.“ Druhá časť Malachiáša 3:1 sa naplní, až keď bude znova vybudovaný chrám: „Príde náhle do Svojho chrámu Pán, ktorého vy hľadáte, a Anjel zmluvy, po ktorom túžite, hľa, príde, hovorí Hospodin Zástupov.“

V Matúšovi 17 čítame o premene nášho Spasiteľa pred očami troch učeníkov a o zjavení sa Mojžiša a Eliáša. Potom sa učeníci nášho Pána spýtali: „Čože to teda hovoria zákonníci, že najprv musí prísť Eliáš?“

„A Ježiš povedal a riekol im: Eliáš pravda príde prv a napraví všetko.“

Ale hneď potom povedal: „… ale hovorím vám, že Eliáš už prišiel, a nepoznali ho, ale mu urobili všetko, čo chceli. Tak bude od nich trpieť aj Syn človeka. Vtedy porozumeli učeníci, že im to povedal o Jánovi Krstiteľovi.“ (v. 10-13)

Na základe Lukáša 1:17 naplnil Ján Krstiteľ prvú časť zasľúbenia daného skrze proroka Malachiáša: „A on sám pôjde pred Ním v duchu a v moci Eliášovej obrátiť srdcia otcov na deti (Mal 4:6a) a neposlušných k rozumnosti spravodlivých, aby prihotovil Pánovi pripravený ľud.“

Ježiš zaplakal nad Jeruzalemom, pretože Jeho vyvolený ľud Izrael nepoznal milostivé Božie navštívenie a to, čo sa v tom čase na základe Slova dialo: „… a povedal: Ó, keby si aj ty bolo poznalo, a to aspoň v tento tvoj deň, čo je k tvojmu pokoju! Ale teraz je to skryté pred tvojimi očami!“ (Lk 19:42-44) Učení Písma sa odmietli nechať pokrstiť Jánom, a tak zavrhli Božiu radu (Lk 7:30). Pretože rabíni až do dnešného dňa nepoznali, ktoré zasľúbenie sa v tom čase naplnilo, Židia stále čakajú, že príde Eliáš. Preto majú pri každej oslave Paschy pripravené prázdne miesto a pohár naplnený vínom.

Izraelskému národu však boli zasľúbení dvaja proroci, ktorí prídu na scénu v Jeruzaleme, ako je to ukázané v Zachariášovi 4 prostredníctvom dvoch olivovníkov vedľa svietnika (v. 3). Vysvetlenie v prorockom slove znie: „Vtedy riekol: To sú dve deti oleja (pomazaní – podľa nem. prekladu), ktoré stoja pred Pánom celej zeme.“ (v. 14) Naplnenie nachádzame v službe dvoch prorokov, ktorí pripomínajú Mojžiša a Eliáša v Zjavení 11:4: „Toto sú tie dve olivy a dva svietniky, ktoré stoja pred Bohom, Pánom zeme.“

Ďakujeme Bohu za to, že nám z Jeho milosti dal správne biblické usporiadanie proroctva. Skrze mimoriadnu službu Jána Krstiteľa, ktorá bola zasľúbená pre prvý príchod Spasiteľa, boli starozákonní otcovia privedení k viere novozákonných detí. Táto služba bola v stopercentnej Božej vôli na základe Božieho Slova a bol to jediný spôsob, ako mohol byť Pánovi predstavený dobre pripravený ľud pri Jeho prvom príchode.

Druhá časť zasľúbenia z Malachiáša 4:6 sa napĺňa teraz, tak ako to náš Pán oznámil v Matúšovi 17:11 a v Markovi 9:12. Skrze službu, ako mal Eliáš, sú srdcia Božích detí privedené späť k viere apoštolských otcov. Toto je skutočný účel poslednej zvesti – žeby Pán mohol pri Jeho návrate domov vziať dobre pripravený ľud.

Nie teória, ale realita

V 1. Kráľovskej 18 čítame, že prorok Eliáš zhromaždil Boží ľud na hore Karmel. Čo učinil ako prvé? Eliáš vyzval zhromaždený zástup, aby prijali rozhodnutie: „Dokedy budete kulhať na obe strany? Ak je Hospodin Bohom, nasledujme Ho, a ak je ním Bál, iďte za ním!“ (1Kr 18:21) Potom vzal 12 kameňov a vybudoval Pánov oltár. Čo sa deje skrze službu Eliáša v našom čase? Učenie 12 apoštolov bolo opäť postavené na svietnik a je nanovo osvetlené, základ pravej viery bol nanovo položený, takže všetko v Cirkvi je obnovené do pôvodného stavu a v skutočnosti prežívané. Ešte i dnes je pravá Cirkev vybudovaná „… na základe apoštolov a prorokov, kde je uholným kameňom sám Ježiš Kristus …“ (Ef 2:20)

Boh sám odpovedal – oheň strávil obeť na oltári: „A stalo sa o čase, keď sa obetuje obetný dar večerný, že pristúpil prorok Eliáš a riekol: Hospodine, Bože Abrahámov, Izákov a Izraelov, nech sa dnes pozná, že si Ty Boh Izraelovi, a ja že som Tvoj služobník a že všetko toto učinil som Tvojím Slovom. Vyslyš ma, Hospodine, vyslyš ma, aby poznal tento ľud, že Ty, Hospodine, si Boh, a že si to Ty, ktorý si obrátil jeho srdce naspäť. Vtedy padnul oheň Hospodinov a strávil zápalnú obeť i drevo i kamene i prach, i vodu, ktorá bola v jarku, zlízal.“ (1Kr 18:36-38)

Potom Eliáš povedal Achabovi: „Iď hore, najedz sa a napi sa, lebo sa blíži hukot veľkého dažďa.“ (v. 41) Tu je reč o hukote dažďa. Ako to bude teraz? Vtedy sa ľud zhromaždil a ich srdcia boli obrátené k pokániu. To je na základe Pánovho príkazu pravdou aj dnes: „Zhromaždi mi ľud, a dám, aby počuli Moje Slová …“ (Ž 50:5, 5M 4:10)

Apoštol Jakub píše: „Eliáš bol človek, ktorý trpel podobným ako my, a modlil sa horlivo …“ (5:17) Ján Krstiteľ bol človek ako my. Brat Branham bol taktiež človek ako my. To mimoriadne je poverenie, povolanie. Matúš podal správu o službe poslaného proroka: „Vtedy vychádzal k nemu Jeruzalem i celé Judsko a celé okolie jordánske, a krstení boli od neho v rieke Jordáne vyznávajúc svoje hriechy.“ (Mt 3:5-6)

Ľud sa zhromaždil. Všetci, ktorí uverili kázaniu, činili pokánie, oľutovali a vyznávali svoje hriechy a nechali sa pokrstiť. Rovnako je to i dnes: Boží ľud prichádza od východu i západu, zo severu i juhu. Všetci, ktorí veria Božej zvesti, činia pokánie a sú krstení v mene Pána Ježiša Krista.

Tí, ktorí boli pokrstení vtedy, počúvali a uverili tomu, čo im zvestovateľ povedal: „Ja vás krstím vodou na pokánie; ale Ten ktorý prichádza po mne, je mocnejší ako ja, ktorého obuv nosiť nie som hoden – Ten vás bude krstiť Svätým Duchom a ohňom …“ (v. 11)

V deň Letníc prežilo vyliatie Svätého Ducha najprv prvých 120 zhromaždených veriacich, potom sa k nim pridalo ďalších 3 000 ľudí, ktorí to tiež prežili, a mnohí ďalší na mnohých iných miestach. To bol začiatok a to isté je zasľúbené pre záver. Všetci tí, ktorí skutočne veria a sú pokrstení, budú mať účasť na mocnom vyliatí Ducha, keď naraz padne ranný a neskorý dážď (Jk 5:7). Čas je blízko. Boh skrze poslednú zvesť všetko napravil a víťazne dokoná Svoje dielo spásy s Cirkvou-Nevestou.

Zvesť pred druhým príchodom Krista

Tak iste, ako Boh Pán zasľúbil poslať proroka ako Eliáša pred strašným dňom Pána (Mal 4:5; Mt 17:11), tak iste On v našom čase zasľúbenie naplnil. Tak, ako vtedy duchovne slepí učení Písma nepoznali naplnenie zasľúbenia z Izaiáša 40:3 a Malachiáša 3:1, tak kresťanskí vodcovia dnes nepoznávajú napĺňanie najdôležitejšieho zasľúbenia pre náš čas. S tým najvyšším rešpektom voči Bohu a Božiemu Slovu veríme svedectvu o poverení, ktoré bolo dané Williamovi Branhamovi 11. júna 1933.

Ktokoľvek nerešpektuje to, čo Boh Pán v našom čase učinil, prechádza pomimo toho, čo Boh koná práve teraz. Od roku 1933 prešlo 85 rokov. 11. júna okolo druhej hodiny popoludní, keď mladý evanjelista William Branham krstil obrátených, zostúpil nadprirodzený oblak viditeľný pre všetkých prítomných nad Božieho muža, ktorý stál v rieke Ohio a chystal sa pokrstiť 17. osobu. Spolu s mocným zvukom vetra, ktorý počuli všetci prítomní, mu boli adresované slová: „Tak, ako som poslal Jána Krstiteľa, aby predišiel prvému príchodu Krista, tvoja zvesť predíde do celého sveta Jeho druhému príchodu.“ Tak o tom brat Branham podal správu 14. júla 1963.

V kázaní 29. decembra 1963 povedal: „Ja to možno neučiním, ale táto zvesť predstaví Ježiša Krista svetu. Pretože tak, ako bol Ján Krstiteľ poslaný, aby predišiel prvému príchodu Krista, tak táto zvesť predíde Jeho druhému príchodu. … Viem, že to učiní. Zvesť bude pokračovať.“

Tretí citát: „Hlas povedal: Tak, ako bol Ján Krstiteľ poslaný, aby predišiel prvému príchodu Krista, tak tvoja zvesť predíde Jeho druhému príchodu do celého sveta.“ (19. februára 1965)

Každé svedectvo má byť založené na dvoch alebo troch svedkoch (2Kor 13:1). Preto sme tu uviedli tri citáty z rôznych výrokov samotného brata Branhama, ako dosvedčil, že to počul z nadprirodzeného oblaku. Jedná sa o presné znenie Božieho poverenia, totiž priniesť zvesť založenú výhradne na Svätom Písme.

Ešte raz – porovnáme tieto výroky so sfalšovanou americkou verziou, v ktorej chýba slovo zvesť: „Tak, ako bol Ján Krstiteľ poslaný, aby predišiel prvému príchodu, tak si ty poslaný, aby si predišiel druhému príchodu Krista.“

Brat Branham sa odvolával na Zjavenie 22:18-21 viac ako 80-krát a zdôrazňoval, že nikto nesmie odobrať ani pridať jediné slovo. Bolo to len jedno slovo, ktoré ten starý had pridal v 1. Mojžišovej 3:1 k tomu, čo Boh Pán povedal v 1. Mojžišovej 2:16 – a to slovo „nie“. Takto došlo k pádu. Ktokoľvek verí sfalšovanej verzii a odvoláva sa na na ňu, je zvedený rovnako, ako bola zvedená Eva, a podobne sa zapletá do diskusií. V nich sa napĺňa to, čo Pavol napísal v 2. Korinťanom 11: „Ale sa bojím, aby snáď tak, ako čo had zviedol Evu svojou chytrosťou, neporušili sa tiež nejako vaše mysle a neodvrátili od prostoty a čistoty oproti Kristovi.“ (v. 3)

Odchod brata Branhama 24. decembra 1965 znamenal koniec jednej kapitoly v pláne spásy, totiž priniesť zvesť tomuto cirkevnému obdobiu. On priniesol zvesť, ale neniesol ju do inej krajiny a už vôbec nie do končín zeme. Až po odchode brata Branhama bola pôvodná zvesť nesená do všetkých krajín a jazykov po celom svete, ako to bolo zasľúbené v druhej časti poverenia z 11. júna 1933 a ako nám to brat Branham zanechal ako „Tak hovorí Pán“.

Samozvaní „učitelia zvesti“ sa posadili na stolicu proroka a priniesli jedno za druhým falošné učenia, ktoré založili na citátoch, ktorým nerozumeli. Začalo to učením, že všetko skončí v roku 1977, a rôzne učenia až do dneška to neustali.

Je potrebné poznamenať, že v Biblii nie je žiadna zmienka o službe v stane, ktorú by mal prorok dokončiť po vzkriesení 30 dní pred vytrhnutím.

V Božom Slove nie je napísané nič o rôznych učeniach siedmich hromov ani o učení, že sedem mimoriadnych mužov bude hovoriť hlasmi hromu.

Nikde v Svätom Písme nestojí, že keď boli v marci 1963 otvorené pečate, Baránok opustil trón milosti a zostúpil, aby kládol nárok na vykúpených. To absolútne nesúhlasí. V každom cirkevnom veku má Pán Svojich vyvolených, premožiteľov, ktorí budú večne žiť v sláve. Tak je to napísané sedemkrát v Zjavení 2 a 3 v siedmich listoch. Amen. „Ten, kto premôže …“ Amen.

Posledné zasľúbenie sa týka nás: „Tomu, kto víťazí, dám sedieť so Sebou na Svojom tróne, ako som i Ja zvíťazil a sedím so Svojím Otcom na Jeho tróne.“ (Zj 3:21)

Nie je pravda, že Zjavenie 10 sa už naplnilo a že Pán zostúpil ako Anjel zmluvy obklopený dúhou.

Keď príde ako Anjel zmluvy, postaví Svoju nohu na more a zem a prisahá, že času viac nebude. Keď sa to stane, tak zostáva už len tri a pol roka, ako to Daniel videl a počul v kapitole 12:7: „… na určený čas určených čias a pol času …“

Ako Anjel zmluvy príde k Židom. Vtedy sa naplní aj Malachiáš 3:1b: „Príde náhle do Svojho chrámu Pán, ktorého vy hľadáte, a Anjel zmluvy, po ktorom túžite, hľa, príde, hovorí Hospodin zástupov.“ Ďakujeme Bohu za jasnosť v Božom Slove a za istotu, že každé zasľúbenie napísané v Božom Slove sa v určený čas naplní.

Všetci tí, ktorí veria podľa sfalšovanej verzie, že brat Branham bol predchodcom druhého príchodu Krista, veria svojim vlastným výkladom. Mohli by sme pokračovať v zozname falošných učení. Peter však v Božej autorite napísal, že žiadne proroctvo Písma nepripúšťa vlastný výklad (2Pt 1:20). Nikto z vyvolených nebude veriť falošnému učeniu. Tí, ktorí boli vyvolení pred založením sveta, nemôžu byť zvedení. Oni vidia a prežívajú, že zvesť ešte stále predchádza druhému príchodu, ako to Pán povedal. Oni boli privedení späť do Slova a veria len tomu, čo je v Slove napísané. Amen.

Biblické poslanie

Pán nám povedal, o čo pri takomto poslaní ide: „Ako Mňa poslal Otec, tak i Ja posielam vás.“ (Jn 20:21) Pavol to mohol taktiež dosvedčiť, keď podal správu o svojom povolaní: „… vytrhujúc ťa z rúk izraelského ľudu a z moci pohanov, ku ktorým ťa Ja teraz posielam, aby si otvoril ich oči, aby sa obrátili od tmy k svetlu a od moci satana k Bohu, aby dostali odpustenie hriechov a podiel medzi posvätenými vierou, vierou vo Mňa.“ (Sk 26:17-18)

Napomenutie, ktoré dal Pavol svojmu spolupracovníkovi Timotejovi, sa týka i mňa, ako aj každého Božieho služobníka: „… vykonávaj svoje poverenie tak, aby si zachoval seba čo do toho prikázania nepoškvrneného a bezúhonného až do zjavenia sa nášho Pána Ježiša Krista …“ (1Tm 6:14, podľa nem. prekladu)

Skôr ako môže byť poverenie vykonávané, musí ho Pán najprv dať. Pavol poverenie mal a mohol dosvedčiť deň, hodinu, miesto a čo mu bolo povedané (Sk 9:22, 26). Mojžiš mohol učiniť to isté (2M 3) ako aj Jozua (k. 1). Izaiáš hovorí: „Potom som počul hlas Pánov, ktorý hovoril: Koho pošlem, a kto nám pôjde? Vtedy som povedal: Hľa, tu som, pošli ma.“ (Iz 6:8) Všetci praví Boží služobníci vydávajú svedectvo o svojom poverení. Brat Branham sa mohol odvolať na 11. júna 1933, na 7. mája 1946, na 28. februára 1963, na obdobie od 17. do 24. marca 1963 – všetky časy, keď dal Pán mimoriadne pokyny.

I ja môžem hľadieť späť na mimoriadne prežitia, v ktorých ma Pán oslovil ako „Môj služobník“, počnúc 2. aprílom 1962 a môžem vydať svedectvo o čase a mieste, ako aj o tom, čo mi vždy mocným hlasom prikázal. Z milosti Božej som verne poslúchol každý príkaz, ktorý mi Pán dal – všetko z milosti, ktorá prichádza spolu s Božím povolaním a poslaním.

V obežníku z decembra 2005 som zmienil niektoré z priamych pokynov a nadprirodzených prežití, ktoré mi verný Pán dal. Také niečo sa nestalo odo dní Biblie. Pretože sme však dorazili do najdôležitejšieho obdobia celej histórie plánu spásy, Pán nám ukazuje, že sa o Svoju Cirkev stará. Poverenie musí byť vykonané bez úhony, ako o tom písal Pavol.

Môj prvý obežník v septembri 1966 som podpísal slovami „V Jeho poverení …“, tak som pokračoval, a tak to činím až do dneška. Nikto si nedokáže predstaviť, čo znamená počuť všetko prenikajúci Pánov hlas a prijať priame pokyny.

Bolo to Božie rozhodnutie poslať ma do celého sveta ako nosiča čistej svätej zvesti. Vďaka Jeho vedeniu som mal tú prednosť, že som mohol desať rokov osobne poznať brata Branhama a zúčastniť sa na jeho zhromaždeniach v Nemecku a v USA. Som na vlastné oči a uši svedkom toho, čo Boh v našom čase konal. Nikdy nezabudnem na moje prvé osobné stretnutie s bratom Branhamom 15. augusta 1955. Ešte predtým, ako som ho pozdravil, mi povedal: „Ty si kazateľ evanjelia.“ Jasne si spomínam aj na 12. jún 1958 v Dallase v Texase, keď mi povedal: „Brat Frank, ty sa s touto zvesťou vrátiš späť do Nemecka!“ Potom 3. decembra 1962 skrze ten istý neomylný prorocký dar zopakoval to, čo mi Pán povedal v čase môjho povolania a uzavrel to slovami: „Počkaj s rozdávaním pokrmu, kým nedostaneš jeho zvyšok.“

Požiadal ma kázať namiesto neho nasledujúcu sobotu, 8. decembra 1962, v Clifton’s Cafeteria na zhromaždení Obchodníkov plného evanjelia, ktoré založil Demos Shakarian, pretože sa na základe videnia musel pripraviť na sťahovanie do Tucsonu v Arizone. Požiadal ma, aby som namiesto neho kázal aj v nedeľu 9. decembra v zbore Ernest Hutton’s Church v Oaklande v Kalifornii. Dokonca mi dal adresu Paulaseera Lawrieho, ktorý bol na jeho zhromaždení v Bombaji a bol známym evanjelistom s darom uzdravovania. Mal som ho kontaktovať, ak by som cestoval do Indie. Mohol by som pokračovať a hovoriť o tom, ako nádherne verný Pán od samého začiatku všetko viedol.

Skrze Božie predzvedenie a vedenie zvesť, ako bolo povedané Božiemu mužovi, bola teraz, pred druhým príchodom Krista, nesená do celého sveta. Plné, naveky zostávajúce evanjelium bolo kázané všetkým národom na svedectvo, ako to stojí v Matúšovi 24:14, a príde koniec. Na to poukazujú aj znamenia časov. Náš Pán povedal: „A keď sa to začne diať, vzpriamte sa a pozdvihnite svoje hlavy, lebo sa blíži vaše vykúpenie.“ (Lk 21:28)

Tak iste, ako je neomylné a bez úhony napísané Slovo, tak iste Nevesta Baránka, ktorá teraz verí Božiemu zjavenému Slovu, stretne Ženícha pri vytrhnutí bez poškvrny alebo vrásky a bez úhony. Každému musí byť jasné, že žiadny falošný učiteľ ani nikto z tých, ktorí boli zvedení, nebude vytrhnutý. Boh môže Svoju pečať položiť len na tých, ktorí boli obmytí v krvi a posvätení v Slove (2Kor 1:21-22).

Čas je blízko, čas je tu. Ak ešte raz hľadíme späť do nedávnej minulosti, tak s jasným výhľadom do budúcnosti. Všetci tí, ktorí poznajú službu brata Branhama, sú oboznámení s rokmi 1933 až 1965. Ale kto poznal, čo Boh konal od roku 1966 podľa povolania a zasľúbeného poslania?

Posledných 53 rokov bolo pokračovaním pravého zvestovania, ktoré prebieha v priamom Božom poverení po celom svete. Existujú dve obdobia: Prvé bolo od roku 1966 do roku 1979. Od roku 1979, v ktorom sa satan pokúsil zničiť mňa i Cirkev, uplynulo už 40 rokov. Také niečo sa ešte nikdy nestalo: Boli dosiahnuté končiny zeme a milióny ľudí poznali, čo Boh učinil v našom čase. Pán neodkladá váhajúc so zasľúbením. On však bude čakať, až kým nebude dosiahnutý plný počet vyvolených a nebudú k nemu pridaní aj tí poslední. Žiaľ, obzvlášť v posledných 40 rokoch prišli na scénu bratia bez povolania. Tí predstavujú svoje vlastné učenia a tiahnu učeníkov za sebou pod heslom: „Prorok povedal!“ Tak v mnohých mestách povstali rôzne takzvané „skupiny zvesti“, pričom každá z nich nasleduje svojho vlastného vodcu a jeho učenia.

Pán však buduje len Svoju Cirkev. On mi pri mojom povolaní prikázal: „Môj služobník, nezakladaj žiadne lokálne zbory a nevydávaj spevník, pretože je to znamenie denominácie!“ Tak iste, ako mi On 19. septembra 1976 povedal: „Môj služobník, na základe Matúša 24:45-47 som ťa ustanovil, aby si rozdával pokrm v pravý čas“, tak iste sú v rôznych krajinách a mestách verní bratia, ktorí tam v zboroch rozdávajú ten istý duchovný pokrm.

53 rokov požehnaného zvestovania zvesti Slova, 40 rokov falošných bratov, ktorí sa vlúdili, aby rozširovali falošné učenia. Všetky pravé Božie deti, ktoré boli od roku 1979 pod falošným vplyvom, teraz prichádzajú späť zo všetkých falošných smerov, ktoré nasledovali. Zvesť dosiahla končiny zeme – návrat nášho Spasiteľa je veľmi blízko. Mocne a zreteľne zaznieva volanie: „Hľa, Ženích prichádza! Vyjdite na stretnutie s Ním!“

Brat Branham často hovoril: „V čase večera bude svetlo!“ To sa stalo. Teraz sme však dorazili do polnočnej hodiny. Len tí, ktorí sú pripravení, budú zavolaní na svadobnú hostinu. Brat Branham dokonal svoje poverenie, ja vykonávam moje poverenie. Ktokoľvek má uši, aby počul, bude počuť, a ktokoľvek je z Boha, ten to prijme. Každý skús sám seba v súvislosti s týmto poslaním. Tak hovorí Pán: „Amen, amen vám hovorím, že ten, kto prijíma toho, koho by som poslal, Mňa prijíma; a kto Mňa prijíma, prijíma Toho, ktorý Mňa poslal.“ (Jn 13:20)

Tí, ktorí predstierajú, že veria zvesti, by sa mali rozhliadnuť vo svojom vlastnom meste a položiť si otázku: Koľko Božích zborov bolo v Efeze, Korinte, Filadelfii a Laodicei? Takže, ak dnes v jednom meste existuje niekoľko zborov zvesti, niečo musí byť prevrátené. Prišiel čas, aby začal súd od domu Božieho, „… ktorým je Cirkev živého Boha, stĺp to a pevná postať pravdy.“ (1Tm 3:15)

Očakávame biblické prebudenie, v ktorom bude zjavená Božia moc. Nech je toto rok plesania, rok, v ktorom budú oslobodení všetci, ktorí sú zvedení! Čas je blízko a pre všetkých pravých veriacich prišiel čas stať sa jedným srdcom a jednou dušou, ako to bolo na začiatku. Pán stojí pred dverami a klope.

Nasledujúce miesta Písma nás majú posilniť a povzbudiť vo viere:

„Ale verný je Boh, že naše slovo, vám hovorené, nebolo áno a nie. … Lebo všetky zasľúbenia Božie, koľko ich je, sú v Ňom áno a preto aj skrze Neho amen, Bohu na slávu skrze nás. Avšak Ten, kto nás spolu s vami upevňuje v Krista a nás pomazal, je Boh, ktorý si nás i zapečatil a dal závdavok Ducha do našich sŕdc.“ (2Kor 1:18-22)

„Pavol, apoštol Ježiša Krista, vôľou Božou, svätým, ktorí sú v Efeze, a verným v Kristu Ježišovi: milosť vám a pokoj od Boha, nášho Otca, a od Pána Ježiša Krista. […]

… aby sme boli na chválu Jeho slávy, my, ktorí sme sa prv nadejali v Kristovi …

… v ktorom aj vy počujúc Slovo pravdy, evanjelium svojho spasenia, v ktorom aj, uveriac, zapečatení ste Svätým Duchom zasľúbenia, ktorý je závdavkom nášho dedičstva na vykúpenie Božieho nadobudnutého vlastníctva, na chválu Jeho slávy.“ (Ef 1:1-14) Toto sa naplní so všetkými, ktorí patria k Cirkvi-Neveste.

Zbor a misijné dielo

Moje srdce je naplnené vďačnosťou vždy, keď hľadím späť na mnohé roky služby Pánovi. Boh Pán viditeľne toto dielo od samého začiatku požehnal, na všetko myslel a o všetky veci sa postaral. V decembri 2018 sme tak mohli osláviť 60. výročie lokálneho zboru.

Od začiatku sme prežívali neobyčajné veci a Boh dával vo všetkých oblastiach pokyny a daroval milosť podľa nich konať. Po mojom návrate z pohrebu brata Branhama do Krefeldu v apríli 1966 začalo nové mimoriadne časové obdobie. Vo všetkých mestách, v ktorých som mal zhromaždenia, prichádzali veriaci, aby počuli Božie Slovo. Fotografia ukazuje krst v malom jazere na okraji Krefeldu v roku 1968.

Najprv sme sa zhromažďovali v domácich skupinkách, a keď sa obecenstvo zväčšovalo, prenajímali sme si sály. Na Veľkú noc roku 1974 sme konečne mohli posvätiť svoju vlastnú budovu s 560 miestami na sedenie. Aj celosvetové misijné dielo stále rástlo a každý mesiac som cestoval na misijné cesty do celého sveta. Potom prišiel 18. júl 1976, keď mi Pán mocným hlasom prikázal: „Môj služobník, choď na susedný pozemok a posväť mi ho. Stavaj na ňom, pretože príde mnoho ľudí z mnohých krajín a budú potrebovať ubytovanie.“

Tak sme boli schopní zakúpiť veľký susedný pozemok a pridať ho k malému pozemku, na ktorom stála budova modlitebne, takže teraz máme presne 10 000 m² zeme. Na Veľkú noc 1978 sme posvätili dve veľké misijné budovy s kanceláriami a ubytovaním. Posledná budova bola postavená v roku 1990, pretože bola urgentne potrebná pre tlačiareň a priestory na spracovanie a rozosielanie. Boh nám taktiež daroval schopných zamestnancov a dobrovoľníkov v kanceláriách a tlačiarni, ktorí sa starajú o celé misijné centrum a jeho prevádzku. Niektorých z nich Boh priviedol z veľmi ďalekých krajín. Takto sme boli schopní rozosielať našu literatúru, ako aj disky CD a DVD v rôznych jazykoch. Zhromaždenia každý prvý víkend v mesiaci sú simultánne tlmočené do 14 jazykov a vysielané naživo cez internet. Naši technicky zdatní bratia sa postarali o to, že naše bohoslužby je možné počúvať a sledovať v rôznych jazykoch po celom svete. V súčasnosti sme dosiahli 7 500 internetových pripojení v 172 krajinách. Takže všetko, čo je potrebné pre lokálny zbor i pre celosvetovú službu, je nám dispozícii. Všetci, ktorí majú účasť na Božom diele, mu slúžia so zanietením, takže sa dokonca z laikov stali profesionáli.

Boh sa postaral aj o zvestovanie a otvorené dvere po celom svete bez ohľadu na náboženský a politický charakter krajiny. Okrem toho boli a budú všetky zbory vo všetkých krajinách vybavené potrebným zariadením, aby mohli byť praví veriaci spojení s Bohom skrze zvestovanie založené výhradne na Svätom Písme. Ak na to všetko myslíme, tak je to vskutku zázrak, aký nemôžete nájsť nikde na zemi. Božie Slovo bolo kázané na svedectvo všetkým národom, ako to Pán predpovedal. Sme teraz veľmi blízko pred koncom. Pán dokoná Svoje dielo spásy tak, ako dokonal Svoje dielo stvorenia, a bude to veľmi dobré. On sám je hoden našej vďaky na večnosť.

Fotografia ukazuje brata Leonharda Russa vedľa mňa pri posvätení zborovej budovy v roku 1974. Áno, brat Russ bol mužom podľa srdca Božieho. Viac ako 50 rokov sme spoločne slúžili Pánu. Pri tejto príležitosti musím ešte raz zmieniť, že verný Pán mi mocným hlasom jedného piatkového večera v septembri 1967 prikázal: „Môj služobník, posväť mi Leonharda Russa a Paula Schmidta za starších.“ V Títovi 1:5 Pavol prikázal svojmu spolupracovníkovi ostať na Kréte a ustanoviť v zboroch starších. V Krefelde to Pán prikázal učiniť mne a vyslovil mená a priezviská bratov. Brat Russ je už niekoľko rokov s Pánom, brat Schmidt je, vďaka buď Pánu, stále medzi nami.

Izrael v proroctve

V každodenných správach stále počujeme kritiku a odsudzovanie Izraela. Iránska hrozba, že Izrael porazí v trojdňovej vojne, takže „Izraelčania nebudú mať dosť hrobov na pochovanie svojich mŕtvych,“ hovorí sama za seba.

Tu sú nám pripomenuté Božie zasľúbenia týkajúce sa Izraela: „A stane sa toho dňa, že učiním Jeruzalem kameňom veľkej ťarchy všetkým národom; všetci, ktorí ho budú dvíhať, porania sa do krvi, a zhromaždia sa proti nemu všetky národy zeme.“ (Zach 12:3)

„… keď ich navrátim z národov a zhromaždím ich zo zemí ich nepriateľov a posvätím sa v nich pred očami mnohých národov. A poznajú, že Ja som Hospodin, ich Boh, keď ich presťahujem do národov do vyhnanstva a keď ich potom zase zhromaždím do ich zeme a neponechám tam už viac nikoho z nich.“ (Ez 39:27-28)

„A Hospodin zdedí Júdu ako Svoj podiel na svätej zemi a zase si vyvolí Jeruzalem.“ (Zach 2:12)

Počujeme aj o úlohe, ktorú zohráva v blízkovýchodnom konflikte pápež. Počas februárovej návštevy v Abú Zabí opakovane zdôraznil pokoj a venoval sa aj násiliu voči Izraelu. Po prejave podpísal pápež a najvyšší imám sunnitského islamu spoločné vyhlásenie vyzývajúce k „svetovému mieru“.

Je stále zrejmejšie, že mierová zmluva s Izraelom nie je ďaleko. Na základe Daniela 9:27 bude zmluva podpísaná na sedem rokov a v jej strede ju porušia. Pavol napísal: „Lebo keď budú hovoriť: Pokoj a bezpečnosť, vtedy náhle príde na nich zahynutie ako bolesť na tehotnú ženu, a neujdú.“ (1Te 5:3)

To sa však stane až po našom čase. Brat Branham chcel priniesť evanjelium do Izraela, ale Boh to nedovolil. Citát: „Čakám na ten úžasný čas, keď raz pôjdem do Izraela, aby som im priniesol evanjelium. Nedávno som tomu už bol blízko, kúpil som si lístok. Bol som v Egypte a chýbala už len pol hodina a bol by som tam. A Svätý Duch, tak zreteľne, ako vy počujete môj hlas, povedal: ‚Toto ešte nie je hodina pre Židov.‘ Izrael bude spasený ako národ, to všetci vieme, nie ako jednotlivec: národ. A On mi nedovolil ísť.“ (8. júla 1962) Ani brat Branham, ani nikto iný nie je určený priniesť evanjelium Izraelu, to je určené pre dvoch prorokov, ako to stojí napísané v Zjavení 11 a Zachariášovi 4:14.

Najprv však Spasiteľ dokoná Svoje dielo milosti s vyvolenými zo všetkých národov a vezme Svoju Nevestu do slávy vo vytrhnutí ku svadobnej hostine (1Ts 4:13-17, Zj 19:5-9).

Našou úlohou je nechať zaznieť posledné volanie prinesením poslednej zvesti Božiemu ľudu vo všetkých národoch na zemi. Všetci, ktorí sú znovuzrodení skrze Slovo a Ducha Božieho, počujú, veria a prežijú svoju prípravu a budú na záver vzatí do slávy vo vytrhnutí. Amen.

Radujeme sa s Izraelom a sme obzvlášť vďační za zasľúbenie, že Slovo ešte raz zaznie z Jeruzalema, z hory Sion.

„Poďte a vyjdime hore na vrch Hospodinov, do domu Boha Jakobovho, a bude nás vyučovať niektorým zo Svojich ciest, a budeme chodiť po Jeho stezkách! Lebo zo Siona vyjde Zákon a Slovo Hospodinovo z Jeruzalema.“ (Iz 2:3)

Fotografia zobrazuje našu skupinu v Knessete 17. mája 2018. 21. januára 2019 som napísal list premiérovi Benjaminovi Netanjahuovi, v ktorom som pozdvihol osem starozákonných miest Písma, ktoré sa teraz v Izraeli napĺňajú.

Nech vás verný Pán všetkých požehná.

V Jeho poverení,

Vydavateľ: Ewald Frank, Postfach 100707, 47707 Krefeld, Nemecko

www.freie-volksmission.de

Slobodná ľudová misia Slovensko, I. Krasku 18, 917 05, Trnava

www.misia.sk